...se întoarce în direcția opusă.
Apărare bună a ambelor echipe până acum. Duncan îi pasează lui Derby.
Derby aruncă de la trei puncte.
Se face presing asupra celor de la Bulldogs. Înscrie iar!
Michigan preia conducerea, scorul fiind 4-3.
Robinson avansează și aruncă.
A ratat, dar mingea e recuperată de Bulldogs.
Prefer să nu te văd.
Înscrie din săritură.
Bulldogs revin la conducere cu scorul de 5-4.
Matthews făcea presing la Johnson,
dar Michigan a reușit să contracareze în prima fază a partidei.
Nu!
Lasă-mă!
BAZAT PE O ÎNTÂMPLARE REALĂ
Claire, e totul în ordine? Deschide!
Dacă nu deschizi ușa, chem poliția!
NU AVEM CAMERE
Avem un posibil intrus la blocul Oak Tower.
Sunt 61, preiau eu.
Poliția statală!
Poliția statală! Deschideți!
Poliția statală!
CU TREI ANI ÎN URMĂ
Greva camionagiilor din Boston continuă.
Intervențiile în direct de astăzi ne duc la Washington, Paris...
Încerc să mănânc cât pot de repede.
Mănâncă mai repede.
- Pâine prăjită? - Da. Felia aia.
- Bună dimineața! - 'Neața!
- Unde e Tommy? - 'Neața!
Ce naiba! Tommy!
- Aici sunt. - Hai! Plecăm în două minute.
- Vrei pâine prăjită? - Da.
ZIARUL RECORD AMERICAN
Record American!
Te sun când scriu continuarea.
Record American!
Camionul poștal, nou suspect
- Nu ratezi nimic. - Vreau să scap de rubrica de lifestyle.
Polițiști Corupți Prinși
SENZAȚIONAL
- Jack, ai o secundă? - Nu acum.
Au prins alți polițiști corupți.
The Globe și The Herald au dat știrea. Noi nu.
Tu n-aveai altceva de făcut?
Dar noul suspect din cazul camionului poștal? Toți au scris.
Ăla e departamentul care se ocupă de infracțiuni. Sunt șase oameni.
Susan, tu scrii despre articole de menaj esențiale.
Mary, tu te ocupi de editorialul de modă și stil de duminică.
Editorial de 50 cm, cu poze.
Ellie, tu scrii de soțiile candidaților. Cum e viața în campanie.
- Ce mănâncă, ce poartă... - La cine țipă.
Loretta, tu te ocupi de evaluarea de produse.
Sunbeam are toaster nou.
TOASTER Sunbeam
Nancy, tu scrii sfaturile pentru dietă.
Reforme fiscale și fonduri.
Iar aceste reduceri de taxe
vor intra în vigoare la începutul anului următor, în ianuarie 1963.
Miliardele de dolari care încă ajung...
Femeie Ucisă În Apartament
Văduvă Din Back Bay Sugrumată
- Bună, Phyllis! - 'Neața!
Cine e?
- Preferata lui Holland, Jean Cole. - Ce e, reporteră sau infirmieră?
Lucrează sub acoperire. Scrie un articol despre aziluri.
Poftim, folosește-o pe a mea. O repar eu pe asta.
Mersi!
- Ce articol scrii? - Despre abuzul asupra pacienților.
- Sună important. Cum de l-ai primit? - L-am cerut.
- Și ți l-au dat? - Așa funcționează.
Nu și aici.
Scuze.
Și iată superbul ornament Monroe...
Ce naiba face cu alea?
- Mamă, ce-a spus doctorul? - Nu m-am dus.
- Cum adică? - N-a venit Katie.
De ce? N-ai sunat-o?
Nu tracasez oamenii. Nici măcar nu ne e rudă.
E căsătorită cu fiul tău.
Dacă era atât de important, trebuia să mă duci tu.
Da, știu.
Ne vedem în câteva zile.
Nu te ridica, nu e cazul să mă conduci.
- Trebuie să pun lanțul. - De când?
- De când a fost ucisă vecina. Nu știai? - Nu.
Doamna Slesers, stătea după colț.
A scris în ziarul tău.
NU TRECEȚI POLIȚIA
Jack? Cred că am găsit ceva.
Trei femei au fost sugrumate în ultimele 14 zile.
- Nimic interesant, niște anonime. - Și cititorii noștri cine sunt?
Asta e întrebarea: de ce ar ucide cineva trei anonime?
Cum intenționezi să afli?
Fac profilul victimelor, văd dacă au legătură.
- Puștoaico, nu te ocupi de o crimă. - De ce nu?
Fiindcă nu ai experiența necesară.
Și cum să capăt experiență dacă nu-mi dai o șansă?
- Nu. - Haide... Nu se întâmplă nimic notabil.
În afara orelor de program.
Bine. Dar tot la lifestyle ești.
Loretta McLaughlin, de la Record American. Dv. ați găsit-o pe Ida Irga?
Da.
Intrase cineva cu forța?
Nu. Ușa era încuiată. Am folosit cheia universală.
- Ceva neobișnuit când ați intrat? - Nu. Nu-s detalii pentru ziarul dumitale.
N-o să public nimic lipsit de respect. Încerc să înțeleg ce s-a întâmplat.
Chiar vrei să știi?
Am găsit-o pe podea, cu picioarele desfăcute
și legate de un scaun.
Avea o coadă de mătură înfiptă între picioare.
- Adică... - Da.
Dresul i l-a făcut fundă la gât.
- Fundă? - Ca la cadouri.
Cine se ocupă de cazul Annei Slesers? Sunt de la Record American.
Sunt plecați. Cum de nu te-am mai văzut?
Eram la alt departament. Știți când revin?
- Habar n-am. Sunt foarte ocupați. - Sunt sigură. Există suspecți?
Vorbește cu Corsetti. A scris el deja.
Eu scriu altceva, despre legătura dintre crime.
Te referi la funde?
- Toate trei aveau fundă la gât? - Nu asta am zis.
Știu deja despre Ida Irga. Confirmați și despre Blake și Slesers?
Nu confirm nimic. Ce-ar fi să-ți iei tălpășița?
Pot confirma doar în cazul Idei Irga.
- Și rapoartele autopsiilor? - Nu ni le dă procurorul.
- O crimă n-a avut loc în Lynn? - Helen Blake.
E în comitatul Essex, au alt procuror.
- Corsetti! Îl știi pe legistul din Lynn? - Da, joc cărți cu el.
Interesează-te de autopsia lui Helen Blake.
Mulțumesc.
Bun...
Avea în jurul gâtului un ciorap de nailon, strâns la ceafă cu un nod dublu.
Helen Blake Nod dublu
Îmi cer scuze! Îl caut pe agentul Dougan.
- Dougan? Nu e aici. - Știți unde bea?
Știi unde e Foley's?
Dl agent Dougan?
Da.
Loretta McLaughlin, de la Record American.
Dv. ați preluat apelul pentru Anna Slesers?
- Da. - Am o întrebare despre locul crimei.
Nu cred că am voie să vorbesc cu ziariștii.
Nu vă faceți griji. Vreau să vă întreb despre ciorapul din jurul gâtului ei.
Ați observat dacă era legat cu nod simplu sau dublu?
Nu puteai să-ți dai seama dintr-o privire.
Ar fi trebuit s-o întorc, dar... sunt doar agent de patrulă.
Nu ating cadavrele.
Arăta decorativ?
Într-un mod sinistru, da.
Vă mulțumesc.
Am confirmarea pentru Slesers. La toate trei a fost la fel.
Bine. Vino și scrie articolul.
Ce aveau în comun aceste trei femei?
Trei tipare neclare de atac.
Trei funde cu nod care le leagă.
Fără să se cunoască cât erau în viață, au devenit surori în moarte.
De ce ele trei?
Toate au ajuns la momentul groaznic al uciderii prin sugrumare
de către un ucigaș care apare neauzit, e grijuliu în nebunia lui
și stăpân pe sine încât să încuie ușa la plecare.
Ești teafără?
Deschide! Dacă nu deschizi, chem poliția!
Strangulator Nebun În Libertate
De LORETTA McLAUGHLIN
Bravo, puștoaico!
Orașul e în fierbere azi, după un articol din Record American
care susține că trei femei în vârstă au fost ucise de un nebun.
În The Globe sau The Herald nu scrie nimic.
În niciun ziar. Le-ai luat-o înainte tuturor.
E incredibil!
Articolul e o mizerie.
M-au sunat oamenii mei de la poliție toată dimineața.
- Vă caută procurorul. - Nu pot vorbi la telefon.
E depășită. Nu trebuia s-o trimiți pe ea.
- Vă caută chestorul-general McNamara. - Am spus că nu pot vorbi.
Nu, e aici.
- Isuse... - Băga-mi-aș...
Să intre.
Cu ce vă pot ajuta?
A fost ideea ta să trimiți o fufă la secție?
- O cheamă Loretta. Lucra la un articol. - Așa se zice acum?
Umblă pe la bar, flirtează cu oamenii mei... Nici nu s-a prezentat ca fiind reporteră.
Acum toate bătrânele din oraș sună ca disperatele la noi!
Spuneți-mi ce am greșit și public o erată.
- E bârfă de bar, ce mama naibii! - Jumătate dintre știri sunt bârfe de bar.
Ce am greșit?
Cei de la Omoruri au muncit fără pauză, dar nu există legătură între cazuri.
Și ciorapii?
Apar doar la o victimă din Boston. La cealaltă pare sinucidere.
- Avem surse pentru ambele femei... - Surse!
Niște agenți de patrulă idioți, care voiau să se culce cu fătuca aia!
Îți spun ca prieten.
Dacă continui cu știrea asta, o să te faci de râs.
Loretta!
Închide ușa.
Mă freacă toți la ridiche cu articolul ăsta!
Chestorul-general McNamara spune că e doar o bârfă.
- Și sursele lui Corsetti. - Am confirmare pentru fiecare cuvânt.
- Te-ai prezentat drept reporteră? - Bineînțeles.
- Chiar și la bar? - Mai ales la bar.
Nu scriem o continuare.
Le-am luat-o înainte tuturor din oraș și tu renunți?
Da.
- Știrea e bună. - E o bătaie de cap de care n-am nevoie.
Tu te întorci la lifestyle.
N-ar trebui să muncească.
- Haide, Kelly... - Să stea acasă, să aibă grijă de soț.
Vii câteva ore pe zi. Nu e o tragedie.
- Nu ți se pare o decizie egoistă? - Ce vrei să zic? Ne descurcăm.
- Fiindcă am eu grijă de copii. - Îți apreciez ajutorul...
O să-ți distrugă copiii.
Bună, Kelly!
Bună, Loretta.
- Vrei să bei ceva? Cafea? Ceai? - Nu, eu tocmai plecam.
Tommy a făcut crize în mașină. I-a umflat buza lui Patrick.
Mâine o să facă poze la școală, mai pune-i gheață pe buză.
Mersi!
- Cum de nu mi-ai zis să stau acasă? - Țin la sănătatea mea.
- Nu, pe bune. De ce? - Fiindcă ai fi nefericită.
Și ce dacă? Viața ar fi mai simplă. Copiilor le-ar fi mai bine.
- Cine zice asta? - Soră-ta.
- Mama. Vecinii. - Și ce știu ei?
Ne-ai scoate din minți dacă ai sta acasă.
E un articol grozav.
Lui Jack îi e frică să facă valuri, n-o lua personal.
- Da? Vă ajut cu ceva? - Am fost chemat pentru o țeavă spartă.
- Scuze, cine sunteți? - M-a trimis administratorul.
Nu! Doamne! Nu!
Alo?
Sunt Phyllis. Altă femeie sugrumată, doar ce s-a aflat.
- Mersi. - Cine era?
- Au găsit o a patra victimă. - Du-te.
- Duci tu copiii la școală? - Da. Du-te!
Mersi.
- Vă duce tata la școală azi. - Tata?
Tu unde te duci?
Fetelor, repejor! Să mergem!
- Am văzut. - Nici nu m-am ascuns.
Poate ar trebui.
Alo?
Sunt Holland. Vreau să te ocupi de Ucigaș.
- Jack a trimis o amatoare. - Așa de rău e?
- Închei azi articolul cu azilurile? - Da, bine.
Ce e?
Holland vrea să mă ocup de cazul Ucigașului.
- Ce mama naibii are? - Cum adică?
Te folosește. Să scrie o fată un asemenea articol... E circ.
Du tu fetele.
Ia loc.
Jean va lucra cu tine la știrea despre Ucigaș.
Fără supărare, dar n-am nevoie de ajutor.
- Nu e negociabil. - Ce scrie ea și eu nu pot?
Totul dacă nu încetezi.
Ce știi despre a patra victimă? Avea un ciorap în jurul gâtului?
- Nu am încă confirmarea. - Nu încă? Peste 40 de minute tipărim.
Poliția nu-mi confirmă.
Verișorul ei a găsit cadavrul, dar nu am date despre Arnold Sullivan
și n-a venit nicio altă rudă.
Jeanie, dă telefoane, află ceva.
Am dat. Poliția nu zice nimic. A încercat și Corsetti.
- Niciodată n-au fost așa secretoși. - Fiindcă urmează un scandal.
Găsiți verișorul sau scoateți știrea de pe prima pagină.
Ce faci?
- Sun la toți cei din cartea de telefoane. - Știi câți Sullivan sunt?
Păi să trecem la treabă!
Bună ziua! Caut o rudă de-a lui Jane Sullivan.
Bună ziua! Dl Sullivan?
Nu sunteți?
- Doamna Sullivan? - Nu, familia Howard.
- Alo? - Alo, dl Sullivan?
Greșeală.
Caut o rudă de-a lui Jane Sullivan
- Greșeală. - Mulțumesc.
Cine sunteți?
Caut o rudă de-a lui Jane... Alo?
- Cu dl Sullivan. - Nu sunt interesat.
- Jane. - Doamna Sullivan?
Roberta Sullivan?
- A decedat. - Mulțumesc.
- Alo? - Bună! Walter?
Nu locuiește aici.
Bună ziua! Caut o rudă de-a lui... scuze, Jane Sullivan.
Alo?
Sunteți? Mă numesc Jean Cole, sunt reporteră la Record American.
Îmi confirmați câteva detalii?
- Au confirmarea pentru a patra victimă. - Bun! Fantoma trece pe prima pagină.
Fantoma Face Patru Victime
Confirmați articolul din Record American?
Dle chestor-general!
Sfătuim locuitorii Bostonului...
POLIȚIA SEDIUL CENTRAL
...să se asigure că au încuietori bune, care funcționează.
Este un singur ucigaș?
Să nu primească pe nimeni în casă dacă nu sunt siguri că este un cunoscut.
- Mai ales femeile singure! - Confirmați articolul...
Țineți ușile încuiate și nu primiți străini în casă!
Confirmați articolul din Record American? E un singur ucigaș?
Nu-mi pasă dacă e unul sau sunt patru. Vom prinde vinovații.
Aveți suspecți?
Dle chestor-general, aveți suspecți?
E nevoie de metode excepționale de anchetă
pentru a rezolva cazul acestor omoruri ieșite din comun.
Cred că oamenii din Massachusetts au doar de câștigat și nimic de pierdut.
Credem că acest bărbat a venit aici ca să ucidă.
Reprezintă o teroare pentru oraș. Trebuie arestat.
O să zugrăvim aici săptămâna viitoare, trebuie să arunc o privire.
- Cine v-a trimis? - Administratorul. Nu durează mult.
Bine.
Sunt de la Record American.
Așteptați.
Bună ziua, doamnă! Am câteva întrebări. Puteți deschide ușa?
Aveți legitimație?
De unde știu că e reală?
Sunt detectiv de la Omoruri, Poliția Boston.
Nu te cunosc. Și nu primesc străini în casă.
Haide! Aștepți afară.
- Sunt de la Record American. - Nu contează. Hai!
- Dați-vă în spate! - Ce mare lucru?
- Ce se întâmplă? - În spate! Faceți loc!
- Nu lasă pe nimeni. - Hai cu mine.
- Bună, Joe! - Bună, Jeanie! Ce faci?
- Ce face bătrânul? - E încă bine.
Ai aflat ceva? E ca la celelalte?
Da. A lăsat-o pe pat, cu dresul legat la gât.
I-a spart ușa?
Nu, n-a intrat prin efracție. Și nici nu pare că s-a grăbit.
Record American! Așteptați!
- Trebuie să vă fac poze pentru legendă. - De când se face asta?
- De când cu voi două. - Cum adică?
Tu ce crezi? Vor să atrageți atenția.
Nu sunt de acord.
Haide! De ce s-ar ocupa două fete de o știre atât de importantă?
Eu nu scriu ca să atrag atenția. Spune-le că nu vreau.
Spune-le tu, nu fac eu regulile.
Record American!
Te lași enervată de boul ăla?
Nu te deranjează că a spus că am ajuns aici prin noroc?
Lasă-i să-și vândă ziarul. Te ocupi de cea mai tare știre.
Cinci femei au fost sugrumate în ultimele trei luni.
După numărul și natura lor, aceste crime sunt diferite
de toate celelalte din istoria orașului.
E clar totul premeditat. Femei în vârstă...
Nod dublu.
...care locuiau singure. E un tipar.
Crimele în sine sunt nebunești.
Scotocește prin apartamente, dar nu ia nimic.
Își lasă victimele în poziții studiate, cu un ciudat aer ceremonios,
toate cu o fundă decorativă la gât.
Nu lasă nicio probă la locul faptei, niciun indiciu despre alegerea victimelor.
Fantoma Continuă Să Ucidă
Pare să vină și să plece nestingherit, comițând crimele în plină zi.
E un comportament foarte bine organizat.
Pare că a mers din ce în ce mai departe, iar acum a pierdut controlul.
Nu mai are limite. Mai mult ca sigur va repeta fapta.
- Ce-s astea? - Pentru voi două.
„Nici eu nu pot dormi.
Stau trează toată noaptea și mă tem să ies în timpul zilei.”
„Fiecare zi e o eternitate, fiecare noapte e o oroare.
Nimeni nu știe ce simte o femeie singură.”
Reacții La Articole
„Nimeni nu știe teama ca noi.”
Există un singur răspuns. Fantoma din Boston...
Ucigașul din Boston trebuie prins.
Are și nume acum.
Rahat...
Mulțumesc!
Cum ai devenit preferata lui Holland? Te-a furat de la vreun alt ziar?
Mi-a dat de lucru când am terminat liceul. Lucram la un bistrou de lângă tribunal.
A scris despre un proces în vara când treceam în a XII-a.
Am devenit apropiați și mi-a oferit o slujbă când am făcut 18 ani.
Pe atunci era o realizare să supraviețuiesc încă o zi.
Purtam uniforma de școală când mă trimiteau la câte o știre.
N-aveam bani de alte haine.
Holland mi-a împrumutat bani pentru un costum nou.
N-am vrut să-l dezamăgesc.
Am învățat meserie și m-a trimis la știri din ce în ce mai importante,
până când a devenit viața mea.
Nu mă văd făcând altceva.
O întâlnire întâmplătoare îți poate schimba toată viața.
În a XII-a, eu și celelalte fete ne-am așezat la rând
ca să devenim infirmiere.
Dar profesoara de engleză, dna Welker, m-a scos din rând
și m-a pus să mă înscriu la o bursă pentru facultate.
Și asta a fost. Acum aș fi golit o ploscă dacă nu era ea.
Slavă Domnului pentru dna Welker!
Alo?
- Bună, sunt Jean. - Bună.
Au găsit altă victimă. O tânără de data asta.
Vin imediat.
Ce e?
Au găsit altă femeie. Trebuie să plec.
Sper că glumești. E revelionul, ce naiba!
- Cine o duce acasă pe maică-ta? - O pot duce eu acum.
Du-te... Mă descurc eu.
Mama s-a dus la muncă.
Uite-l pe Joe.
Alo, boule! Încetează!
Ajunge.
A venit unul la ușa mea mai devreme.
A zis că o să zugrăvească, așa că l-am primit.
Apoi mi-a zis din senin că sunt drăguță și m-a întrebat de ce nu sunt fotomodel.
M-am speriat și i-am zis că e soțul acasă.
M-am prefăcut că mă duc să-l chem și, când m-am întors, plecase.
- La ce oră? - Azi după-amiază. Pe la trei.
Mi-l puteți descrie?
Un tip normal, alb, cu păr închis la culoare.
Purta uniformă de lucru.
Părea un tip obișnuit.
Nu se potrivește tiparului.
Nu s-a mai întâmplat să treacă de la bătrâne la o tânără.
Când își aleg un gen,
de obicei la bază deciziei stă o traumă veche.
- Nu schimbă nimic brusc. - Sunteți sigur?
Asta e ipoteza relativ la acești ucigași, dar nu știe nimeni cu certitudine.
Criminalul Alege Clădiri În Care Intră Ușor
Știai că vor face treaba asta?
Ți se pare o idee bună? Cu nebunul ăla în libertate?
Nu știu ce să zic. Stanley trebuia să pozeze locul faptei.
Alo?
- Cine era? - Greșeală.
Alo?
Cine ești?
Nu mai suna aici!
Te sună și pe tine cineva acasă? Închide sau respiră greu în receptor.
Da. Sună și la tine?
Nu. Numărul meu nu mai e public de când am scris despre alegeri.
Da, înțeleg.
Mă duc să fumez.
Mă întorc imediat.
Bună!
Ai o țigară?
- Ți-am citit articolele. Sunt bune. - Ai vreo pistă?
- Neoficial. - Neoficial? Mai multe decât putem duce.
Urmează să arestați pe cineva?
- Ăștia nu știu cu cine se pun. - „Ăștia” cine?
Tot departamentul, din punctul meu de vedere.
Toată poliția?
Nu sunt valabile regulile uzuale.
Nu există mobil și nu lasă nici măcar o urmă de probă.
E dement, dar foarte atent.
Mi-a făcut plăcere.
Eu sunt Jim.
Mă poți suna oricând la ziar. O să-ți zic ce știu.
- Da? - Am venit să verific caloriferul.
Durează o secundă.
- Vrei o cafea? - Da, sigur.
Orașul este pentru unii încântător, provocator, prosper.
Doar recent a devenit și periculos.
FEMEIE VIOLATĂ, SUGRUMATĂ
Cinci tinere au fost sugrumate în zona Bostonului.
PATRICIA BISSETTE, OMOR
O tânără a fost sugrumată în apartamentul ei din Lawrence,
cu dresul de nailon și un costum mulat legate strâns în jurul gâtului.
O studentă de 21 de ani a fost găsită de colegele de apartament
sugrumată cu un ciorap de mătase, în Back Bay.
Și, cel mai recent, Patricia Bissette, o secretară de 24 de ani,
a fost găsită și ea sugrumată în apartamentul ei din Back Bay.
- Bună, Jeanie. - E totul în ordine?
Da. A fost o dimineață grea.
V-ați ocupat de autopsia Patriciei Bissette?
E un caz urât.
- Era însărcinată. - Însărcinată? Era măritată?
Nu, era singură.
- În ce stadiu era sarcina? - Câteva luni.
Electronice Nielson! Un moment.
Îl caut pe dl Nielson.
Nu e la birou azi. Vreți să-i transmit un mesaj?
Jean Cole, de la Record American. Patricia Bissette îi era secretară?
- Da. - O cunoșteai bine?
- Destul de bine. E un birou mic. - Știi dacă avea cumva un iubit?
Nu sunt sigură.
Știai că era însărcinată?
Bistroul Route 9
Merg la prânz la 12:00.
- Ce-i asta? - Trageți firul de la spate.
Te rog, ia-mă cu tine!
E vocea Patriciei.
Domnul Nielson a folosit-o pentru cel mai recent model de păpușă.
Te rog, ia-mă cu tine!
Isuse...
Dl Nielson și Patricia aveau o aventură.
Toată lumea din birou știa.
El știa de sarcină?
- O ajuta să rezolve. - Să rezolve? Cum?
Găsise o mănăstire în New Hampshire. Urmau să aranjeze de acolo adopția.
Știi dacă Patricia voia să păstreze copilul?
Poate.
Dar dl Nielson are soție și copii.
Nu se punea problema.
Beverly venea în fiecare săptămână, orice ce-ar fi fost.
Aducea cina și ne uitam împreună la seriale.
Știți dacă avea cumva iubit?
Nu cred. Era ocupată cu studiul.
Și cu corul. Acolo își făcuse mulți prieteni.
La biserică?
Nu. La Universitatea Boston, unde studia.
Acolo am fost și eu.
Am crezut mereu că va ajunge ca tine.
Cu o meserie care să-i placă și să trăiască cum vrea ea.
Admiram asta la ea.
Făcea tot ce mi-aș fi dorit și eu să fac în viață.
- Ai copii? - Da. Trei.
Maggie are nouă ani. Băieții au șapte și cinci.
Beverly era îngrozită de întuneric la vârsta lor.
Nu o linișteam decât dacă-i cântam.
Îmi cer scuze, dar doar la asta mă gândesc.
Ce i-a făcut și ce-a simțit ea în acele momente.
Beverly se despărțise recent de iubitul ei.
Se bucura de libertate.
- I-ai cunoscut pe cei cu care se vedea? - Da, dar erau toți inofensivi.
De fostul ei iubit se temea.
Scuze, cum îl cheamă?
Daniel Marsh.
- De ce se temea de el? - O hărțuia.
Fusese exmatriculat de la Harvard și o luase razna.
O suna noaptea, venea la ea pe nepusă masă.
- Când s-a întâmplat? - Până când a fost ucisă.
- Daniel Marsh? - Da?
Loretta McLaughlin, de la Record American. O cunoșteai pe Beverly Samans?
Intră.
Intră! Hai!
Aici.
Putem discuta aici.
Mi-am amintit că trebuie să ajung în altă parte.
Va trebui să revin cu altă ocazie.
Te rog, ia-mă cu tine!
Aici ai totul despre Patricia și Nielson.
Te rog, ia-mă cu tine!
- Te simți bine? - Da.
Nu sta toată noaptea.
Vorbesc serios.
Nu stau.
Te rog, ia-mă cu tine!
Cum ziceați că-l cheamă?
Nu, dv. m-ați sunat.
Linia telefonică pentru dezaxați.
Ai aici totul.
Bine. Lasă-mă o vreme. Am de terminat rahaturile mele.
Nu amâna.
Sunt piste bune.
Poliția Boston!
Gordon Nielson?
- Da. - Mâinile pe perete!
- Vă numiți Gordon Nielson? - Da.
Ați divorțat o dată?
Da.
- Patricia Bissette v-a fost secretară? - Da.
Ați avut o relație intimă cu ea?
Da.
Ați văzut-o în seara în care a fost ucisă?
Nu.
Mă pui la curent?
L-am prins pe Nielson furând probe din apartamentul Patriciei.
A picat două teste poligraf, dar procurorul nu crede că-l poate acuza,
nu e implicat în celelalte crime.
- Și Daniel Marsh? - Cine? Nebunul de la Harvard?
E dus cu pluta, dar n-avem probe împotriva lui.
O hărțuia pe Beverly înainte de omor.
Nu-l poți acuza pe unul că s-a drogat și și-a sunat fosta în miez de noapte.
- Și gata? - Nu cred că înțelegi cu ce mă confrunt.
Primesc o sută de ponturi pe zi, am de verificat mii de agresori sexuali,
iar chestorul-general a ordonat razii în toate barurile gay din oraș.
Fac tot ce pot cu resursele pe care le am la dispoziție.
Ne mai vedem.
Câte baruri gay sunt în Boston? Nu pot fi multe.
Nu asta e ideea.
Chestorul-general McNamara nu-și face treaba.
- Cum adică? - E bătut în cap.
Nu colaborează cu alte departamente de poliție, ratează legături,
iar pistele bune se pierd.
Și nu e de așteptat?
Am trecut de punctul ăsta. Scuze, Jack, te țin de la somn?
Lasă aiurelile! Care e știrea?
- Orașul nu-și poate proteja femeile. - Haide...
- Ce e? Nu e adevărat sau nu e știre bună? - Ce mama naibii ai?
Nu poți ataca meseria altora fiindcă n-ai tu răbdare.
Zece femei au murit și ăștia nu știu nimic!
Tu n-ai o știre, e doar ranchiună.
Câte femei să mai moară până devine știre?
Ajunge! Sunt oameni buni care muncesc din greu.
Nu încep un război cu poliția.
- Unde ai fost? - Am muncit mai mult.
- Doamne... Ia o farfurie, faci mizerie. - Ba nu fac.
- Stai jos. Și așa trebuie să vorbim. - A fost o zi grea. Nu lăsăm pe altă dată?
Loretta, stai jos.
Am acceptat un post nou la muncă.
E mai bine plătit, dar va trebui să merg și la biroul din Connecticut.
- Cât timp? - Câteva zile pe săptămână.
- De când știi? - De câteva săptămâni.
Și când intenționai să-mi spui?
Ai tot venit târziu în ultimul timp. N-a fost chiar momentul ideal.
Cum ne descurcăm cu tine plecat jumate de săptămână?
Va trebui să ajuți și tu.
Ce altceva să mai fac? Să-mi dau demisia? Așa îmi zici să stau acasă? Ăsta e planul?
- Pe bune? Ți-am zis vreodată? - Nu, dar faci o chestie ca asta.
Pot face ce vreau, dar să-ți respect condițiile!
Ești incredibilă! Soră-mea are dreptate. Ești...
Cum sunt?
Spune! Haide!
Alte soții s-ar bucura de promovarea soțului.
Record American!
Vreau să vorbesc cu Loretta McLaughlin sau cu Jean Cole.
Un moment, vă rog!
Loretta!
Mă numesc detectivul Linski, de la Poliția New York.
Sun în legătură cu un omor de aici de acum câteva săptămâni.
Ar putea avea legătură cu sugrumările.
O femeie în vârstă.
Am găsit-o moartă într-o cameră de hotel,
sugrumată cu dresul, care era legat la gât.
Cei de la hotel l-au văzut pe cel cu care era.
După câteva seri a apărut la barul hotelului și l-am arestat,
avea încă în buzunar portțigaretul ei.
În 45 de minute a mărturisit.
ÎNCHISOAREA NEW YORK
Îl cheamă Paul Dempsey.
Locuiește în Maine, dar era în Boston când s-au comis primele cinci omoruri.
Presupun că ați anunțat la Omoruri.
Da, la ei am sunat mai întâi. Nu m-a contactat nimeni.
Au trecut câteva săptămâni, așa că am zis să vin personal.
Să le spun direct.
N-a vrut nimeni să se întâlnească cu mine. Incredibil.
Un detectiv conduce patru ore pentru un caz de-al meu?
Ratez și botezul copilului să mă văd cu el.
Nu știu ce naiba e acolo.
Paul Dempsey era suspect într-un omor din Maine
cu patru ani înainte de prima crimă a Ucigașului.
Victima e o bătrână găsită sugrumată, cu dresul legat la gât.
Ar putea fi prima crimă a Ucigașului, dar cei de la Omoruri nu sunt interesați.
- Polițistul din New York dă declarație? - A dat deja.
- Nu lovim noi în poliție. - Își bat joc de anchetă. Cât mai ignorăm?
Nu știu de câte ori să-ți mai spun, dar nu îi atacăm.
Ce să zic, Eddie...
Are dreptate. Cât ne mai facem că nu vedem?
Vrei să dai în poliție folosind ziarul ăsta?
Dacă o dădeau alții în bară în halul ăsta, apărea pe prima pagină de mult.
Bine.
Vreți să scrieți? Eu nu vă opresc.
- Dar e cariera ta în joc. Înțelegi? - Bine.
Poliția Boston desfășoară căutarea cu cea mai mare amploare
din istoria orașului,
însă nu are nicio urmă, nicio pistă și nu a găsit nicio probă.
nicio urmă
Fiindcă nu fac schimb de informații, detectivii pot omite un numitor comun,
o legătură, un indiciu care ar putea duce la identificarea criminalului.
Dacă nu se face un efort centralizat pentru prinderea lui,
va rămâne la fel ca acum un an: un călău fără chip, fără formă...
POLIȚIA E DEPĂȘITĂ
...și fără cusur.
Să fiu al naibii!
Va fi interesant mâine.
Mi-a părut bine să te cunosc! A fost frumos!
Procurorul-general a organizat azi o conferință de presă
ca să anunțe că preia conducerea anchetei în cazul Ucigașului din Boston
după un articol tăios din Record American.
El l-a însărcinat pe procurorul John Bottomly
cu supravegherea derulării anchetei.
E absurd să spui că Poliția Boston nu face tot ce poate.
Și asta pentru că două fătuci reportere pun la îndoială pregătirea noastră.
Ce știu ele despre munca noastră?
- Ce-i asta? - Nu pune mâna!
Du-te în pat!
A venit cineva la tine?
A băgat-o prin fanta pentru corespondență. Eram acasă doar eu și copiii.
Crezi că e un polițist dement sau un bou dement?
Nu mă încântă nici una, nici alta.
Unde te duci?
N-am zis nimic când ne-ai pus pozele în ziar,
dar știm amândoi că ai vrut să atragi atenția.
- Vrei să vinzi... - Calmează-te.
...dar cu ce preț? E plină lumea de nebuni, o să ne omoare!
- Scoate pozele! - Bine.
N-o să ne mai apară poza în ziar.
Vreau să beau ceva.
Nu știu ce să mai fac.
- Cu ce? - Cu toate.
Fac jumate din ce vreau cu adevărat, iar cei din jur tot se simt nedreptățiți.
James s-a săturat. Iar bieții mei copii sunt înspăimântați.
- Mai tot salariul meu ajunge la bonă. - Cui îi pasă?
O să-ți pierzi mințile făcându-ți griji pentru alții.
Nu-ți poți cere scuze pentru lucrurile care contează.
Tu cum de ești atât de calmă? Ai și tu copii, și pentru tine e haos.
- Cum de ții totul sub control? - Viața mea e un circ.
Ne merge din prost în mai prost de când s-a născut mezina.
Ce vrei să faci cu știrea asta? Sigur vrei să continui?
Poliția Boston nu ne zice nimic și nu cooperează cu alte departamente.
- Nu vor ajutorul nostru. - Declarați și oficial asta?
Da. Publică-mi numele.
Publică și asta!
Acum câteva săptămâni aflăm despre un tip care hărțuia niște fete în casa lor.
Dar Poliția Boston nu ne dă informații.
Așa că-l eliberăm.
Apoi aflu că e printre suspecții principali.
- Era arestat, dar l-am eliberat. - Cum îl cheamă?
Neoficial...
Albert DeSalvo.
- E faimos la Cambridge. - De ce e faimos?
Știe să se facă nedorit.
POLIȚIA CAMBRIDGE SEDIUL CENTRAL
- Brian, vrei cafea? - Mersi.
Vreți cafea?
- Ce dosar vrei? - DeSalvo.
- Care? - Poftim?
Toți frații DeSalvo au făcut „facultate”.
- Care dintre ei? - Albert.
- De așteptat... - Îl cunoști?
Toți polițiștii din Cambridge îl știu. Al e un dubios de primă mână.
A fost arestat în Malden, e acuzat de viol.
- E reținut? - Da.
E la ospiciul Bridgewater acum. Distracție plăcută!
POLIȚIA CAMBRIDGE
DeSalvo „interpreta” două personaje: Omul Verde și Măsurătorul.
Era Omul Verde când îmbrăca salopeta de muncitor
și zicea că e de la mentenanță și că trebuie să verifice ceva în casă.
Și Măsurătorul?
Nu știu cum i-a venit ideea, dar se dădea drept agent de fotomodele.
Le convingea pe fete să-l lase înăuntru ca să le ia măsurile.
Habar n-ai câte l-au primit în casă.
Mi-a spus că arăt bine și că mă va angaja la agenția lui.
Voia doar să-mi ia măsurile.
Dar nu avea centimetru.
Și-a folosit mâinile.
M-am simțit oribil.
Eram ca paralizată.
O știi pe vecina lui Sophie?
A spus că a venit un bărbat la ea în ziua uciderii lui Sophie.
I-a spus că a venit să zugrăvească,
după care a întrebat-o dacă vrea să fie fotomodel.
Din Omul Verde a devenit Măsurătorul. E DeSalvo.
Urmați-mă!
Sunt mâncat dacă se află că am vorbit.
- Așa de rău e? - Vorbesc serios.
Dacă mă suni la secție, spune că ești soră-mea Sally, da?
Ce ai pentru mine?
- Nu e el. - Ba sigur el e. Uite...
Vecina lui Sophie a spus că a venit să zugrăvească,
dar pe urmă a început să-i vorbească de modelling.
Astea sunt personajele pentru care e faimos DeSalvo.
L-am anchetat săptămâni la rând. Eram sigur că el e, dar nu.
Cum de ești sigur?
Era la închisoare în timpul primelor șase crime,
a ieșit după uciderea lui Sophie.
În casa femeii ăleia n-a fost DeSalvo.
Ce simți tu acum eu simt zilnic.
Știi de câți suspecți am fost sigur? N-am ajuns nicăieri cu ei.
Îți înfigi bine ghearele,
dar se alege praful de ipoteza ta la ora trei dimineața și aia e.
Și în timp ce eu o iau razna...
el e în libertate, undeva...
râde de noi.
- Tot la DeSalvo ai rămas? - Totul îl indică pe el.
Cazierul, evoluția faptelor, totul.
Doar că era la închisoare când s-au comis primele șase crime.
Ai citit cu ochii tăi când a fost eliberat?
2 martie 1962 Casa de corecție Bilerica
Referitor la: DESALVO ALBERT
Ia uite!
Doamne!
DeSalvo a cerut în instanță să fie eliberat.
Să se întoarcă la soție și copii. A fost eliberat pentru bună purtare.
- Adică era liber atunci? - Cu două luni înainte de prima crimă!
Un bărbat de 33 de ani, tată a doi copii, e considerat suspectul principal
în cazul Ucigașului din Boston.
Suspectul e momentan reținut într-un spital de psihiatrie
pentru presupusa atacare a unei femei în decembrie.
DESALVO APELEAZĂ LA F LEE BAILEY
Ne-au luat-o înainte.
Avocatul Bailey cere un târg
- Cine mama naibii e F Lee Bailey? - Un avocat barosan, adoră atenția.
Cum de a tocmit DeSalvo un avocat barosan?
Nu știu. Vrei să-ți fac eu treaba?
Care e subiectul zilei?
Scriu un articol despre Albert DeSalvo și avocatul lui cel scump.
Cineva din cadrul anchetei are ceva de comentat?
- Nu. - Ce s-a întâmplat la interogatoriu?
Bailey a ajuns la el primul. Nu ne-a lăsat.
SPITALUL BRIDGEWATER
Așa că am adus-o pe vecina lui Sophie să-l identifice pe DeSalvo.
Nu l-a recunoscut?
Nu doar că nu l-a recunoscut, a identificat pe altcineva.
- Pe cine? - Pe George Nassar.
A ucis angajatul unei benzinării într-o tâlhărie.
- O figură... Schizofrenic cu IQ de geniu. - Și?
Nu e el. E arestat de peste un an.
Oamenii pot respira ușurați azi. Cariera Ucigașului din Boston s-a terminat.
- E adevărat, dle Bailey? - Cum știți că spune adevărul?
Am obținut detalii pe care doar ucigașul le putea ști.
- DeSalvo a dat doar răspunsuri corecte. - Dle Bailey!
Când ai la activ atâtea interogatorii, deja știi când ești trombonit.
Poliția a participat la interogatoriu?
Asta e tot ce declar acum.
Încă negociem mărturisirea lui. Vă rog să mă scuzați.
Chiar va mărturisi?
Sunt John Bottomly.
Suntem în 14 februarie 1964.
Albert, te rog să-ți spui tot numele.
Albert Henry DeSalvo.
Domnule DeSalvo, suntem aici astăzi
pentru că intenționezi să mărturisești că ai comis 13 omoruri, fiind Ucigașul.
- Corect? - Da.
Spune-mi despre prima victimă.
Cum ai ales-o pe Anna Slesers?
Nu am ales-o dinainte. Era un loc de parcare în fața casei.
Dacă nu ar fi fost acel loc, n-aș fi ajuns la ea.
Ce culoare avea capotul pe care-l purta?
Era galben.
- Ai aflat de DeSalvo? - Nu, ce?
L-au trimis pe Bottomly aseară, să-i mărturisească lui.
- L-a interogat timp de cinci ore. - Și?
Nu știe nimeni, n-a declarat nimic.
Putem vorbi, te rog?
Te prind din urmă.
- Ce se întâmplă cu DeSalvo? - Nimic.
Dacă a mărturisit, de ce nu e pus sub acuzare?
Bailey v-a folosit ca să-l preseze pe procurorul-general
și a pus o condiție ca DeSalvo să mărturisească.
- Care anume? - Nu o pot folosi în instanță.
Doar n-au fost de acord!
N-au avut de ales după ce l-ai pus pe DeSalvo pe prima pagină.
Dar speră să capete condamnarea pe viață pentru viol.
Și vor ignora faptul că 13 femei au fost ucise?
Asta e tot ce știu.
Și nici nu ți-am zis încă partea bună.
Știi cum e plătit Bailey?
I-a negociat lui DeSalvo un contract pentru o carte.
Dezvăluirile Ucigașului din Boston.
Toți vrem să se termine odată.
S-A ÎNCHEIAT TEROAREA UCIGAȘULUI
Ei se spală pe mâini, iar titlul ăla nu face decât să-i ajute.
Haide... Crimele s-au oprit. Omul e arestat. Ce mama naibii mai vrei?
Au rasolit cea mai mare anchetă din istoria orașului,
iar voi îi lăsați să ascundă totul sub preș.
Serios, Loretta? Câte probleme îmi mai faci azi?
- Se pare că nu destule! - Dispari! Ia-ți liber săptămâna asta.
- Nu-mi iau liber! - Nu te rugam.
Poliția se spală pe mâini, iar tu vrei să ne facem că nu vedem.
- Loretta... - Nu se poate așa ceva.
Am un proiect nou.
Sper că glumești.
Experți la înjunghiat în spate...
Nu face din țânțar armăsar. În caz de altă crimă, las totul.
Noi scriem știrile, nu le inventăm.
- Arată bine casa. - Ajută lumina soarelui.
Ți-am citit articolele. Crezi că-l vor pune sub acuzare?
Da...
Despre asta voiam să vorbim.
O să apară un articol în ziarul de mâine.
Nu o să-l acuze pe Albert de uciderea lui Beverly.
De nicio ucidere, de fapt.
Nu înțeleg. A mărturisit...
Au făcut înțelegere cu avocatul lui, nu pot folosi mărturisirea în instanță.
Dar îl acuză de altele. Se vor asigura că nu mai iese din închisoare.
Și fiica mea?
Nu e corect s-o lase de izbeliște așa.
Cum pot de așa ceva?
Prețul este de 20.000 de lire. Lire sterline britanice.
- 20.000 de lire? - Înainte să ajungem la propunerea mea,
te avertizez să nu sufli un cuvânt, îi spui doar șefului tău.
Viața mea depinde de discreția ta.
Copiii dorm?
Da.
- Te ascult. - Prea bine.
Mi-au ajuns pe mână șapte documente britanice strict secrete.
Sunt documente militare și politice de mare însemnătate.
Vreau să le vând.
Avem un posibil intrus la blocul Oak Tower.
Sunt 61, preiau eu.
NU AVEM CAMERE
Poliția statală!
A opta sugrumare, trei suspecți
Da?
- Loretta McLaughlin. - La telefon. Cine sunteți?
Detectivul DeLine, Poliția Statală Michigan.
Nu știu dacă știi, dar șase femei au fost sugrumate lângă Ann Arbor.
- Când anume? - Am găsit a șasea victimă aseară.
Au fost sugrumate, dar au și altceva în comun?
Locurile crimei erau aproape identice cu cele ale Ucigașului din Boston.
Ți-am citit articolele. E clar că știi cazul pe dinafară.
Vreau să te întreb... Încă mai crezi că Albert DeSalvo e vinovatul?
Ce faci?
Ce crezi c-o să găsești acolo?
Când se termină, Loretta? Când te lepezi de obsesie?
Ai grijă.
AȚI INTRAT ÎN MICHIGAN
Mulțumesc. Aveți suspecți?
Dacă aș avea, nu i-aș spune unei reportere.
- Neoficial. - Nici neoficial nu i-aș spune.
Nu mai băteai atâta drum dacă sunai mai întâi.
Dar dosarele cazului? Pot să arunc o privire?
Câți polițiști te-au lăsat să vezi dosare în desfășurare?
Nu mulți.
Ai 20 de minute.
Se pare că ninsoarea va fi abundentă, conform prognozei meteo.
Va ninge toată noaptea.
Mâine stratul de zăpadă va avea câțiva centimetri în plus.
CASE ȘI CHIRII ADECVATE
Apoi mâine-seară se înseninează...
Apreciez.
Da.
Te sun eu.
Fosta iubită a lui Daniel Marsh e victima Ucigașului.
Pe el l-am suspectat de uciderea ei și locuiește în Ann Arbor.
Ia loc.
Neoficial, el este suspectul nostru principal acum.
- Ești a doua din Boston care ni-l indică. - Îl puneți sub acuzare?
- N-avem destule probe. - De ce n-ați zis mai devreme?
- Fiindcă nu purtăm discuția asta. - Cine vi l-a mai indicat?
Directorul medical de la Bridgewater.
- Cu doctorul Robey, vă rog. - Așteptați, vă rog!
Alo?
Loretta McLaughlin, de la Record American.
Cu ce vă pot ajuta?
De ce l-ați raportat pe Daniel Marsh Poliției Statale Michigan?
Regret, nu pot discuta cu dv. despre pacienții mei.
- V-a fost pacient? - Da.
- La Bridgewater? - Da, acolo sunt pacienții mei.
Vă mai pot ajuta cu ceva?
Nu. Mulțumesc.
- Alo? - Cere cuiva să-ți întoarcă un serviciu.
- Parcă nu vorbeai cu mine. - Nu vorbesc.
Bine, ce vrei?
Sunt Jean Cole, mă așteaptă Deb McNulty.
Repede. Nu vreau să fiu dată afară.
A fost arestat că și-a lovit iubita.
Dr. Robey l-a examinat la Bridgewater și l-a internat.
În același timp cu DeSalvo?
Au fost împreună în același pavilion timp de trei luni.
Daniel Marsh, știm că ești înăuntru!
Ieși cu mâinile sus!
Bun, Daniel... Scrie unde erai la aceste date.
Răspunde la întrebare.
Unde erai când aceste femei au fost ucise?
La facultate, la Boston. Știți foarte bine asta.
Și Bridgewater?
Ai petrecut timp acolo cu Albert DeSalvo?
- Mă puneți sub acuzare? - Răspunde dracului la întrebare.
Dacă nu mă puneți sub acuzare, vreau să plec.
Vrei să pleci?
Sunt zeci de reporteri afară, au primit un pont. Hai, pleacă!
Dacă-mi scriu numele în ziar, o s-o iau de la capăt în altă parte.
Omoruri!
Cu detectivul Conley, vă rog. Sunt sora lui, Sally.
Și-a dat demisia, Loretta. Sună-l acasă.
Le-ai ucis pe toate 13.
Recunoaște!
Așa e.
Le-am ucis.
Tăiați!
Vin acum.
Ce părere ai?
Trebuie să-l preseze mai mult. Dar a fost binișor.
Dle detectiv, vă caută sora dv., Sally.
- Profiți și tu? - Mă lași? Tu ai profitat de la început.
Cât de cinic, chiar și pentru tine!
Ce vrei?
- Am fost la Michigan. - Am auzit.
- Nu vrei să afli? - Nu.
- Vreau mărturisirea lui DeSalvo. - Cere-i-o lui Bottomly.
Știu că ai un exemplar.
- De unde știi? - Haide...
Sigur ai ascultat înregistrările în fiecare seară.
Dacă am avut dreptate cu DeSalvo, de ce te temi?
Du-te acasă! Stai și tu cu copiii.
Cum poți înceta să-ți pese?
Când înțelegi că o să-ți sacrifici viața fără să-i pese cuiva.
Du-te acasă.
Record American!
PENTRU SORA MEA SALLY
Sunt John Bottomly.
Suntem în 14 februarie 1964.
Albert, te rog să-ți spui tot numele.
Albert Henry DeSalvo.
Domnule DeSalvo, spune-mi despre prima victimă.
Cum ai ales-o pe Anna Slesers?
Nu am ales-o dinainte. Era un loc de parcare în fața casei.
Stai și te gândești cum ajungi să alegi.
De ce o fată e acasă, iar alta nu e?
Ce e la mijloc? Soarta?
Bine, Albert. Vreau să te întreb despre hainele ei.
Ce culoare avea capotul pe care-l purta?
- Nu lucrezi la altceva? - Mai scutește-mă. Lasă-mă să ascult.
Ce culoare avea capotul pe care-l purta?
Era galben. Sau poate roșu.
Ești sigur?
Nu. Era albastru.
Așa e. Să continuăm.
ghicește răspunsurile
Îmi poți spune ce-ai văzut când ai intrat în apartament?
- Bucătăria era pe stânga. - Pe stânga?
Poate...
Uite.
Așa e. Bucătăria era pe dreapta, iar dormitorul era pe acel hol.
- Pe acel hol? - Da. Pe acel hol.
Bottomly i-a arătat poza locului crimei.
- Poate... - Uite.
Așa e. Bucătăria era pe dreapta, iar dormitorul era pe acel hol.
- Pe acel hol? - Da. Pe acel hol.
Orice avocat bun l-ar desființa.
- Fiți amabil, îl caut pe Richard DeSalvo. - E în spate.
Al nu mai stă de vorbă cu reporterii.
A avut viață grea.
Indiferent de ce-a făcut, n-a vrut să facă rău nimănui.
Își iubește familia, a fost mereu bun cu ai lui.
Știu că nu asta e toată povestea.
Dar nu pot face nimic dacă nu vorbește cu mine.
O să-i zic, dar nu-ți promit nimic.
Record American!
Sunt Albert DeSalvo. Loretta e acolo?
Un moment, vă rog.
E Albert DeSalvo pe linia doi.
- Loretta la telefon. - Bună, Loretta. Sunt Albert.
Mi-a spus frate-miu că ai fost pe la el.
I-am spus că te știu de la ziar. Voi două știați mai multe decât poliția.
Ce-ar fi să vin la tine, să vorbim între patru ochi?
Nu-mi mai spun povestea gratis.
M-au tras rău în piept cu cartea aia.
Ți-am ascultat mărturisirea
și cred că povestea ta e mai complexă.
Ți-am zis, nu mai stau de vorbă cu reporterii.
- Nu vrei să se afle adevărul? - Nici că-mi pasă.
Am o familie de întreținut. Nu înțelegi cât de tare m-am ars.
Păi și ce speri?
Dacă ai fost deja tras în piept, ce mai ai de pierdut?
De ce-i lași să scape?
Vino mâine la vizită.
Alo?
Bună, sunt Jack. Tocmai am primit o informație.
DeSalvo a fost ucis în celula lui.
Îmi pare rău, puștoaico.
- Ce-ai aflat? - Nimic oficial.
Cică ar fi fost ucis din cauza drogurilor, dar...
Nu, n-are nicio noimă.
Era acolo cu ei, știa ce puneau la cale.
HARRISON Strada Columbia, nr. 426
Alo?
Vreau să-ți notezi o adresă. Dacă nu sun peste o oră, dă-o poliției.
- Ce mama naibii faci? - Strada Columbia, nr. 426. Ai notat?
Da. Loretta...
Rahat!
- Îl caut pe Harrison. - E în capătul holului.
- Harrison? - Da.
Sunt reporteră la Record American. Am niște întrebări despre Bridgewater.
Eu și DeSalvo eram în același pavilion. Îl vedeam zilnic.
Dar el?
Da. Și el era în pavilion cu noi.
Erau mereu împreună.
- Marsh și DeSalvo? - Și Nassar.
George Nassar?
Da, ei trei lucrau mereu la mărturisirea lui DeSalvo.
Cum adică lucrau la ea?
Îl învățau ce să zică. În fiecare zi, timp de săptămâni la rând.
Aveau multe articole din ziare
și îl testau pe DeSalvo în legătură cu detaliile.
Îmi amintesc că Marsh a zis:
„Să-ți intre atât de bine în cap, încât să crezi chiar și tu.”
De ce le păsă lor dacă mărturisea DeSalvo?
Banii de recompensă. De aia Nassar și-a băgat și avocatul în combinație.
Nu te aburesc. E dispus să mărturisească tot.
Avocatul lui a organizat totul.
Adică F Lee Bailey?
Da.
I-a zis lui Albert că-i obține un contract pentru o carte, îl face bogat și faimos.
Albert a crezut că face un milion de dolari cu ea și își întreține familia.
Ai o țigară?
- Vrei să-ți zic despre Albert. - De unde vă cunoșteați?
- Am fost colegi de celulă. - Înainte să mărturisească?
- Da, vreo două luni. - A naibii coincidență, nu crezi?
Tu ai fost identificat de o victimă
și, întâmplător, ai fost coleg de celulă cu DeSalvo?
Poate am eu un chip comun.
Ai fost în blocul lui Sophie Clark în ziua uciderii ei?
Nu.
Nu omor femei.
Și nu am niciun motiv să mint acum. Sunt condamnat pe viață.
- L-ai învățat pe DeSalvo ce să zică? - N-aș zice că asta am făcut.
L-am ajutat să-și aducă aminte.
La 13 omoruri sunt multe detalii de reținut.
Și de ce-l ajutai?
Pentru banii de recompensă. Zece mii de victimă.
Dacă mărturisea mai multe crime, luați mai mulți bani?
Mai bine să le mărturisească pe toate. Ceva bani în plus.
Mulți bani în plus.
Și indiferent de ce crezi tu, Albert m-a convins că le omorâse.
Pe toate 13?
Chiar contează?
Voi ați creat un mit și trebuia să fie oprit.
Oamenii au vrut să creadă,
dar mai ales aveau nevoie să creadă că Albert a fost.
Alternativa era prea deranjantă.
Care alternativă?
Că există mulți Albert DeSalvo.
Și că lumea voastră sigură e doar o iluzie.
Bărbații omoară femei.
N-a fost Albert primul.
Și cu siguranță nu va fi ultimul.
Ucigașul E Condamnat Pe Viață
Dacă dr. Grayson a avut dreptate și ucigașii au un gen...
Primele cinci victime au fost femei în vârstă.
Iar dacă Paul Dempsey avea un gen...
Bătrânele erau genul lui.
DeSalvo era mincinos patologic.
Tot ce știa despre primele cinci crime apăruse în ziare...
Trei Sugrumări, Același Nod
...sau îi spusese Bottomly.
Dar DeSalvo a atacat sute de femei,
toate tinere.
Apoi Paul Dempsey pleacă la New York și Ucigașul începe să omoare tinere.
Apoi alți bărbați omoară ca Ucigașul, ca să scape de femei
pe care nu și le mai doreau.
Șeful care și-a lăsat secretara gravidă. Fostul iubit psihopat.
Apoi DeSalvo ajunge la Bridgewater cu Nassar și Marsh.
Se folosesc de DeSalvo.
Nassar îl implică și pe F Lee Bailey, ca să poată cere recompensa.
L-au învățat pe DeSalvo ce să zică înainte să mărturisească.
A devenit o ieșire convenabilă pentru toți ceilalți.
Tot orașul voia să-și vadă de viață.
S-A ÎNCHEIAT TEROAREA UCIGAȘULUI
Nimeni nu s-a deranjat să afle adevărul.
Și niște ucigași au scăpat nepedepsiți.
UCIGAȘII DIN BOSTON
Bun articol, puștoaico.
UCIGAȘII DIN BOSTON
Dle chestor-general!
Cum răspundeți la articolul de azi din Record American?
Dle chestor-general, cum răspundeți?
Toate omorurile Ucigașului sunt încă anchete în derulare.
Atât vă spun.
Dle chestor-general!
Câți suspecți aveți?
LORETTA A DEVENIT O REPORTERĂ MEDICALĂ PREMIATĂ
LA BOSTON GLOBE.
A FOST PRINTRE PRIMII JURNALIȘTI
CARE AU SCRIS DESPRE CRIZA GENERATĂ DE SIDA.
LORETTA ȘI JAMES S-AU DESPĂRȚIT, IAR MAI TÂRZIU AU DIVORȚAT.
JEAN ȘI-A CONTINUAT MUNCA DE REPORTERĂ DE INVESTIGAȚIE
TIMP DE ÎNCĂ 30 DE ANI.
EA ȘI LORETTA AU RĂMAS PRIETENE APROPIATE.
Reacții la articolele despre Ucigaș De JEAN COLE și LORETTA McLAUGHLIN
DANIEL MARSH N-A FOST NICIODATĂ PUS SUB ACUZARE PENTRU VREUN OMOR.
GEORGE NASSAR ESTE ÎNCĂ LA ÎNCHISOARE ÎN MASSACHUSETTS.
N-A PRIMIT NICIODATĂ VREO PARTE DIN RECOMPENSĂ.
ÎN 2013 S-A FĂCUT LEGĂTURA ÎNTRE DESALVO ȘI A TREISPREZECEA VICTIMĂ
PRIN INTERMEDIUL PROBELOR ADN.
CELELALTE 12 CAZURI DE OMOR RĂMÂN NEELUCIDATE.
UCIGAȘUL DIN BOSTON
Subtitrarea: Ruxandra Dorobanțu