Den starter.
–Hva jeg leter etter? –Hva jeg leter etter?
–Piratkopier. –Den beste kaffen i byen.
–Winona Ryder. Jeg elsker henne. –Hageverktøy.
–Sko. –Meningen med livet.
–Den perfekte gaven. –Jeg leter etter noe morsomt.
–Jeg leter etter inspirasjon. –Jeg leter etter en kur.
–På Internett. –Internett.
–Hva skulle jeg finne på Internett? –Man finner det meste på Internett.
HVA LETER DU ETTER?
Det er en reklamefilm som skal selge vårt produkt.
Men vi har mer enn en produkt. Det er en ny måte å få kontakt på.
En ny måte å eksistere. Vis den.
Comets nye hjemmeside lanseres i natt.
Vi er ikke bare en holdeplass når folk søker noe.
Vi er målet.
Dette er en felles prestasjon av samtlige her.
Fra surferne til programmererne som ble ledet av Cameron Howe.
Det er Camerons siste dag nå som nylanseringen er ferdig.
Ro dere ned. Vi visste at hun bare var her midlertidig.
Det er en til person som jeg vil nevne.
En stor del av foretakets sjel er ikke lenger med oss.
Men det er et familiefirma. Comet begynte med Haley Clark.
Hennes far og jeg møttes i 1983.
Og jeg sa til ham: "Datamaskiner er ikke greia."
"De er greia som fører til greia."
Og dette er...
Comet! Comet! Comet!
Fortsett å jobbe!
Vi kan ta det senere.
–Har du det bra? –Ja. Skal vi feire senere?
–Spise middag og kline i bilen? –Petting og dim sum.
Nå sier jeg ha det til folk, og så ringer jeg Alexa.
Ja visst.
Vi tar nå imot passasjerene på Cathay Pacifics–
–flight 590, direktefly til Bangkok.
Jeg holdt på å glemme det. Her.
Det er en reiseplanlegger med kart over Bangkok.
Med lommer til småpenger, passet ditt og reisesjekker.
Jeg vil ikke ha den. Jeg er 18, ikke 45.
Jeg skal bo på vandrerhjem. En sånn der blir jeg bare ranet med.
Jeg skal ut og reise og vil bli behandlet som en voksen.
–Fordi det er jeg. –Du...
–Ja visst. Vær forsiktig. –Greit.
–Ha det. –Herregud...
Bilnøklene ligger på skrivebordet. Ta førerkortet mitt.
Politiet kommer til å tro at det er deg, siden du er en søt jente.
Men ta på deg en hatt.
Siste utrop for Cathay Pacifics flight 590, direktefly til Bangkok.
Ikke dra. Du trenger ikke å dra.
Hvorfor må du gjøre dette nå? Du burde bli.
Slutt å kødde, mamma.
Vi går.
Legen klagde på sin kone at hun ikke var god i senga lenger.
Så ringte han til henne fra jobben.
Telefonen ringte, og ringte... Og ringte og ringte.
Så svarte hun andpusten, og han lurte på hvorfor hun drøyde.
–Og hun sa... –Noe om en andre uttalelse?
Nettopp.
Stenten synes å fungere bra.
–Andpustenhet eller brystsmerter? –Nei.
Jeg blir litt svimmel når jeg blåser ut noe stort.
Jeg har aldri spurt... Levecq? Hva slags navn er det, egentlig?
Er det svensk? Eller...norsk?
Tsjekkoslovakisk? Kanskje fransk–kanadisk?
Hollandsk. Du er ferdig.
–Ok... Når skal jeg komme igjen? –Det skal du ikke.
Ikke engang til kontroll?
Nei. Hvis noe går galt så ringer du, ellers lar du være.
Du er ved god helse og kommer til å leve langt inn i 2000–tallet.
2000–tallet.
Det var som...
Marc Andreessen og Jim Clark samlet alle Mosaics programmerere–
–og tilbød dem 65.000 dollar i lønn–
–en ukes luksusferie på Tahiti og aksjer i selskapet.
Hvis de forlater NCSA og jobber for dem–
–så er de verdt 10 millioner dollar innen fem år.
Så Jim Clarke stjal de beste koderne for et bedre prosjekt?
Hvor har jeg hørt det før?
De fulgte ham til Silicon Valley for å bygge en nettleser–
–og Netscape kommer til å knuse Mosaic.
Vi vet ikke engang om Comet kan lastes inn i Netscape.
Det samme gjelder våre konkurrenter.
Men hvis Comet fungerer feilfritt med Netscape–
–så flokker deres brukere til oss.
–De har jo allerede bygd Mosaic. –De får ikke kopiere tidigere kode.
Og de vet ikke hvordan alt fungerer før leseren er lansert.
Og dessuten skal Netscape bli bedre enn Mosaic.
Hva gjør vi her? Du kunne ha fortalt meg dette i senga.
Lydkortet er ødelagt, men ellers funker det.
Jeg må be om en tjeneste til.
En rask jobb. Vi må sørge for at Comet laster fort på Netscape.
Og du bestikker meg med Centipede?
Vi trenger noe å vise Jim Clark slik at han markedsfører oss.
De kommer til å ville ha oss i sin infrastruktur.
Vi kan ikke vente til Netscape lanseres. Da er det for sent.
Vi må optimere Comet slik at det funker fra dag én.
Vil du ha noe å vise, så må vi analysere Netscapes kode i dag.
–De gir oss ikke en fungerende kopi. –Nei, det gjør de ikke.
–Jeg skal ta en samtale. –Jeg elsker deg.
Hva er den lyden?
Klokka til Gordon.
Alarmen gikk når han skulle ta medisinen sin.
Jeg vet ikke hvor nøkkelen til kontoret er.
Jeg ringer en låsesmed i dag.
Vil du spille?
Gjerne.
Ok.
Hei!
–Hvordan var det i Seattle? –Fuktig.
Jeg så at bilen var hjemme, men ingen åpnet da jeg ringte på.
–Hvordan var det å sende bort Joanie? –Det gikk bra.
Håper hun er forsiktig. Hvordan har Jennifer det på Stanford?
Hun kom hjem første helgen for å vaske klær og stjele mat.
Jeg ville ikke miste henne, men nå ønsker jeg at hun bodde lenger bort.
Ja, du vet...
Siste nytt. Kimberly er gravid.
–Gratulerer! Det er jo fantastisk. –Ja.
Nei... Men takk.
Hele familien vil dra til Irland mens hun kan fly.
–Så vil John og jeg reise selv. –Jeg skjønner. Du vil gå videre.
Jeg vet at det har vært slitsomt.
Det har gått fire måneder, og jeg må få vite hva du gjør.
Jeg svømmer.
Vi har forberedt alt for deg. Partnerstillingen er din.
Du ville ha sommeren med jentene, men sommeren er over.
Jo lenger du venter, jo tøffere blir det.
Trip går omkring og synes at han kan drive firmaet bedre enn deg.
Hvis du ikke ønsker dette, så kan vi ha den samtalen.
Men du må ta et valg.
Tenk på saken og hold meg informert.
Det er ikke sant... Hva i...?
Du kommer hjem senere enn ventet. Hvordan var turen?
–Jeg hilste på Donna på hjemveien. –Hvordan lyder dommen?
Skal vi få se verden, eller skal hun bli sittende i svømmebassenget?
Jeg vet ikke. Jeg går og vasker av meg etter flyreisen.
Hva er disse greiene?
Det er vel Bens gamle skrot.
–Hva har du gjort som ungkar? –Tullet omkring.
Jeg gikk til legen og ble friskmeldt.
Han sa at jeg skulle leve langt inn i 2000–tallet.
Når vi har ryggraketter og robotene hersker.
Se hva jeg fant. Dette er Cardiffs egne design.
Jeg kan godt ha pakket denne da jeg var tenåring.
Den funker sikkert. Den trenger bare batterier.
Hva er det? Elskling?
–Hva er det? –Beklager.
Du kommer til å klare deg.
Jeg klarer meg. Jeg kommer til å klare meg.
Kjære vene... Du tullet ikke om flylukten.
Kom igjen! Gå og skrubb deg.
Se på deg.
Hvordan optimerer vi før vi har Netscape?
Jeg prøver å komme på det, men vi bør uansett...
–Dette er til deg. –Tusen takk!
–Jeg kan følge deg ut. –Så dette er Comet?
Jeg så Mercury i dag. Robotteknikken er kjempestilig.
Det er en konferanse i Sorbonne i neste uke. Du burde bli med.
Jeg synes at det er fascinerende, men det er ikke min greie.
Jeg vet det, men det er bare noen dager, og alle utgifter dekkes.
Du ville treffe spennende mennesker og spise masse hummer.
–Neste gang. –Det sa du forrige gang.
Jeg har skrytt og gjort folk interesserte i deg.
Det har vært tøft for dere, og du vil bare hjelpe en venn.
Jeg er ung, så hva vet jeg?
Ikke glem den største forpliktelsen som du har mot ditt framtidige jeg.
–Jeg vet det. –Greit.
Men takk.
Og helt seriøst. Dette er siste gang.
Jeg håper det.
Rekene var så enorme at de ikke burde bli kalt for reker.
–Og de hadde følehornene igjen. –Nei.
De var friterte, og følehornene var så lange.
–Ikke si at du spiste dem. –Jeg var nødt.
Jeg tok en slurk sake, plukket opp en og...
–Gode Gud... –Det er min historie.
–Joe, det er din tur. –Ja visst. Nisetestikler.
Det har du ikke spist. Det er ulovlig å spise nise.
–Jeg spiste de fiskeballene. –Har niser engang testikler?
Hva er en nise, egentlig?
Hva det enn var, så var det veldig klissete–
–og jeg spydde i rennesteinen. Nå er det Donnas tur.
Ja visst. Carpaccio med oksefilet.
Så merkelig.
Cameron pleier å stille opp pølse, majones og sylteagurk.
Nei, cornichons. Og det er utsøkt.
Man tar en haug med cornichons som man dypper i majonesen–
–snurrer det i pølse og spiser.
–Ganske ekkelt. –Har dere hørt noe fra Joanie?
Ja. Hun har vært på palasset og en stor elefantpark.
Og Sanctuary of Truth, som er et tempel utskåret i treverk.
Andre natten kom det monsunregn som var kjempevarmt–
–så hun løp langs gatene og spiste nudler på et lite sted–
–der hun møtte nye venner som hun vandrer til Phuket med.
–Stilig. –Jeg vet det.
Hun bestemmer seg for å gjøre noe, og så gjør hun det.
–Hvor skal hun nå? –Jeg vet ikke.
Jeg rakk ikke å snakke med henne. Hun snakket bare med Haley.
Jeg vil vise deg en ting.
–Bli med. –Vi kan rydde.
Det er reklamefilmen. Jeg har gledet meg til å vise deg den.
–Det trengs ikke. –Du må se den. Kom.
–Vi burde spise lunsj og snakke. –Ja visst.
Vi skal ikke vaske opp.
Joe må vaske opp på en spesiell måte–
–og jeg er ganske dårlig på det, så jeg lar bare være.
–Så du er den nye Diane nå? –Nei, det er ikke offisielt ennå.
–Jeg lurer på om jeg engang vil. –Selvsagt vil du det.
Jeg er allerede så langt fra den kreative siden.
Det blir bare verre som deleier.
Hvordan går det med Alexa? Jobber dere på noe nytt?
–Hun traff virkelig riktig med... –...robotteknikk. Mercury.
Jeg savner å gjøre sånne ting.
Men hun har ikke direkte gjort noe. Hun fant de rette menneskene.
Hun jobber ikke akkurat med hendene.
Hvordan det? Vil du gjøre noe?
Jeg vet ikke.
Jeg har ikke hatt en original idé på veldig lenge.
Du kom på Community.
–Det spirte bare ut av ideene dine. –Det er ikke helt sant.
Ideer er uansett ikke selve arbeidet.
Det du gjør, er mer enn å skrive sjekker.
Jeg innser det nå.
Så jeg er ingen parasitt?
Du er ingen parasitt.
–Hva faen... –Vent, Haley.
Er det rart å se ham?
Rart? Ja, det er rart å se min døde far i en teit reklamefilm.
Det er rart at jeg er med uten tillatelse. Jeg ser ikke sånn ut nå!
Og det er rart at det jeg skapte nå tilhører deg.
Og du vil bare tjene penger på det!
Jeg er 15! Jeg vil ikke ha lunsjer og middager med dere!
Jeg vil at dere lar meg være i fred! Jeg går til bilen.
–Jeg stopper reklamefilmen. –Joe...
Du brukte masse penger på den. Ikke forkast den.
–Du kan bare klippe henne ut. –Det er firmaet mitt.
Jeg må jobbe litt før jeg legger meg.
–Jobbe med hva? –Jeg har forskjøvet Alexas ting.
Jeg må tenke litt over det.
Jeg ga Joe tillatelse til å bruke deg i reklamefilmen.
Så du burde være sint på meg. Det var ikke hans feil.
–Jeg trodde at du ville like det. –Jeg tar bare noe å spise.
Hvis det er noe du vil snakke om...
Jeg sa jeg skulle begynne å jobbe igjen, men hvis du vil...
Nei, jeg vil at du jobber og slutter å bekymre deg for meg.
Tenk på deg selv. Du er bare hjemme og svømmer.
–Jeg liker å svømme. –Jeg også, men vær så snill...
–Ikke verst. –Kjempegode. Jeg går på rommet mitt.
Litt av en skjønnhet, hva?
God kakao.
Mamma lagde den med ekte sjokolade som hun smeltet.
Ikke som dagens raske søppel. Alkalisert kakaopulver.
Det som ligger igjen etter bønnene er stekt–
–som de bader i kjemikalier, slik at man ikke kjenner den fæle smaken.
Ting var mer ekte før.
Man så hvordan de fungerte. Denne koples hit.
–Nå er alt bare kretskort. –Det er trylling nå.
Ikke min type trylling.
Hvorfor vil du få den i gang nå? Skal du høre på Glenn Miller?
Jeg vil se om den fungerer.
Jeg pleide å pakke ned den modellen hele dagen på Cardiff–fabrikken.
Ja... Jeg husker hvordan det luktet der.
Det er rart hvor mye man husker av sine unge år–
–mens årene i midten bare blandes sammen.
Jeg er syv år eldre enn min far var da han døde.
Dagen før klaget han bare på hvordan treet hos familien Malone–
–skulle bore seg gjennom avløpet, og koste ham en formue.
Og så...smalt det.
Siste dagen i livet klaget han på trerøtter. Pappa...
Så jeg mener at hvis man vil gjøre noe...
...så er det best å få det gjort. Øyeblikkelig.
Se! Det der er trylling.
Perfekt.
Kan du be Diane ringe meg?
Skal bli.
Glem det.
–Bare si at jeg er klar. –Greit.
Hei! Jo, jeg tenkte... Jeg har min søsters bil.
Hun er i Thailand og sier at det er skikkelig rått der.
Du har sikkert din egen bil, og jeg får egentlig ikke kjøre ennå.
Men jeg lurer på... Har du hørt om "Natural Born Killers"?
Juliette Lewis er råkul. Den går på Century 24, men kan være utsolgt.
Men i så fall kan vi dra til Winchesters spøkelseshus.
De har midnattsvisninger som virker fete. Men uansett...
Vil du gå på "Natural Born Killers" med meg?
Vent litt. Nesten...
Ok, se.
Det er virkelig et mesterverk. Ditt sixtinske kapell.
Jeg fant gjødsel fra 1982 i hjørnet.
Nå er jeg ferdig. Ferdig, skal du vite.
Hva med at du og jeg begynner å leve litt?
Lagrer vi Comets vanligste bilder i cachen, så laster det fortere.
Netscape har ingen støtte for det.
Er søkeruta fikset, eller blir det feil med mellomrom før retur?
Det står på listen. Dette er en tidlig beta–versjon.
Vi vet ikke hvilke problemer de fikser, eller om det påvirker oss.
–Så jeg skal holde munn? –Nei, men kan du slappe av?
Vi har masse tid på oss. To hele dager.
Se.
–Det er verre enn før. –Det hører med i prosessen.
Du burde ikke se hvordan pølsa produseres.
–Sjekker du e–posten din? –Hva er det?
Mener du at jeg ikke tar det på alvor? Det virker sånn.
Dette er som en jukselapp, og jeg vil ikke gå glipp av sjansen.
To dager er alt jeg ber deg om.
Kan du fokusere til vi har optimalisert Comet for Netscape?
Jeg fokuserer jo! Jeg gjør deg en tjeneste.
Hvem er e–posten fra?
–Alexa. –Bare les den.
Det er den nye beta–versjonen.
Skal jeg takke henne, eller klage fordi hun hjelper deg?
Ok.
–Det ser ut som den gamle. –Vi får se hvordan siden kjører.
Det var mye raskere enn ventet. Vent litt...
Kan du skrive i feltene før siden er ferdig nedlastet?
De har JPEG–støtte, og formateringen er perfekt.
–Jeg skal ringe Jim Clark. –Vi kan avertere optimaliseringen.
Vent... Denne var ikke der før.
Hva faen er "Yahoo"?
To karer på Stanford. Tidligere "Jerry og Davids guide til nettet".
Det suger. Designen er elendig. Ingen støtte for bilder.
–Men de er i verktøyfeltet. –Hæ?
De er i verktøyfeltet.
Det var det. De vant.
De er nettets offisielle katalog. Vi eksisterer ikke.
Herregud...
Joe... Joe!
Vi har kaffe.
Det går bra.
Jeg ville få det til å funke.
Jeg ville at vi skulle funke.
Ja...
Jeg også.
Det gjorde det. En stund.
En stund. Ja...
Det som fører deg til greia...
Det var deg.
Det var alltid deg.
Takk skal dere ha. Skal vi sette i gang?
–Hei! –Fint at du ombestemte deg.
Jeg drar bare for hummerens skyld.
Når Netscape lanseres, vil Yahoo være deres forvalgte søkemotor.
De ligger i verktøyfeltet, så Comet er stort sett ferdig.
–Hva skjer med Rover? –Vi burde selge delene.
Algoritmen har heldigvis litt verdi. Det er et... Hva var det?
Et medisinsk arkivfirma har vist interesse.
Vi burde sikte på 20 til 30 prosent av verdien.
Gå tilbake. Hva heter Netscapes søkemotor?
Den heter... "Yahoo"?
–Unnskyld. Hva sa du? –"Yahoo?"
–Yahoo? –"Yahoo!" med utropstegn.
"Yahoo" med et utropstegn? For du sier det med et spørsmålstegn.
–Ok. –Burde det ikke være: "Yahoo!"
–Ja visst. –Kom igjen. Ta i litt, Trip.
–Yahoo! –Yahoo.
Ta i fra tærne! Yahoo!
–Yahoo! –Nei! Yahoo!
Yahoo!
Gud, så fint.
Tekst: Silje Hella www.sdimedia.com