<b>NETFLIKS 8 SKAJDENS PREDSTAVLJA
PUTOVANJE KROZ VREME POSTOJI
SAMO ŠTO TO JOŠ UVEK NE ZNATE
# Hej
# Pa, temperatura mi raste, a stopala su mi na podu
2050 # Ludi ljudi kucaju jer žele još
# Pusti me unutra, dušo, ne znam šta imaš
# Ali bolje ti je polako
# Ovo mesto je vruće... To nije dobro.
# I tako mi je drago što smo uspeli
# Tako mi je drago što smo uspeli
# Moraš mi dati malo ljubavi...
DOLAZEĆA TRANSMISIJA
Šta radite, kapetane?
Mislim da je prilično očigledno. Ja kradem ovaj mlaznjak.
Mislim da je prilično očigledno da pokušavaš.
Znaš da mogu da pratim tvoj skok. - Da, ali znaš da ja to znam.
Dakle, neko od nas ne zna nešto drugo, zar ne?
Gospođo, on započinje sekvenciranje crvotočina.
Adame, želim da slušaš veoma pažljivo.
Ako ne vratiš brod odmah, upucaću te iz...
Žao mi je što prekidam ono za šta sam siguran
da će biti strašna pretnja, ali ako sam u pravu,
vaš sistem za praćenje će uskoro
SIGNAL ZAGLAVLJEN NTK1-5 # L
- ...sudar. # Uspeli smo, dušo
# I dogodilo se tebi
# I tako mi je drago što smo uspeli
# Tako mi je drago što smo uspeli
# Moraš mi dati malo ljubavi
# Daj mi malo ljubavi - Daj mi malo ljubavi
# Daj mi malo ljubavi
# Daj mi malo ljubavi svaki dan...
Dobro, nemojmo umreti!
# Hej!
PROJEKAT ADAM
Ubiću te!
Rid!
Oh!
O, ne. Tako mi je žao.
To je moja greška. Zdravo.
Ne. - U redu. Zdravo!
Rid! Vraćaj svoje dupe ovamo.
Oh!
Imaš li još nešto da kažeš? - U stvari...
Ha? Nema više šala?
Oh, uživaću u ovome. - Ko tako govori?
Jesi li to naručili, kao, iz "Buli Starter Kit" na Amazonu ili tako nešto?
Mislim, čuješ li uopšte sebe? Čak, pričali smo o ovome.
Nisam ništa rekao. - Umukni, Čak.
To je ono o čemu ja pričam.
2022
Sada će biti skupština u gimnaziji.
Molim vas nastavite do gimnazije.
Ni reč.
Gđo Rid... - Jese l mmu videli lice?
I, šta, suspendovaćete Adama? Zbog čega?
Mislite da je započeo tuču sa tim nasilnikom Rejom?
Je li ponovo Rej Dolarhejd?
Jedva je prošlo godinu dana otkako smo izgubili njegovog oca.
Moglii bi da pokažete malo saosećanja.
Nisam ja kriv. - Znam te, Adame. Znam ta tvoja usta.
Znam tačno šta te je udarilo. - Srao mi je pred celim razredom.
Nisam mogao samo da podnesem. - On je duplo veći od tebe.
Svi su duplo veći od mene. Video sam bebe veće od mene.
Ne razumem te. - Tata bi.
Šta se dešava, dušo? Možeš li mi samo reći?
Ako nastavim da napuštam posao usred dana,
Izgubiću posao.
Ovo je treći put da si suspendovani zbog tuče.
Mislilaa si da bi do sada bio bolji u tome.
Ovo ulazi u tvoju trajnu evidenciju. Shvataš to? Brineš li za svoju budućnost?
Brineš li?
Sine, bolje da počneš da brineš, jer budućnost dolazi,
pre nego što misliš.
Hej, Adame.
Adame, idem napolje. Dođi na večeru.
Gde ideš?
Oh, samo na večeru sa prijateljem.
Kojim prijateljm?
Njegovo ime je Derek. Mi radimo zajedno. - Ideš na sastanak.
Nije sastanak. Mislim da to nije sastanak. - Tvoja haljina misli da jeste.
Oh, to je sastanak. Idem na sastanak. Zašto idem na sastanak?
Možemo li sada da prestanemo da govorimo "sastaanak"? Hvala.
Adame, žao mi je. Mi... trebali smo razgovarati o ovome.
Ne znam kako da se nosim sa tim. Hajde da pričamo o tome sada.
Bože dragi, ne. - Ne! Možeš imati bilo kakav osećaj.
To je normalno. Sve dok smo tim...
Oh! Vreme je da krenemo.
Poslao mi je poruku?
Pa, pogledaj to.
To je potpuno novi svet.
Ali razgovaraćemo o tome večeras, dušo. - Mama, čekaj.
Šta? - Okreni se.
Napravi dobre izbore, Ok? - Rekao je dečak koji je suspendovan.
Volim te, dušo.
I ja tebe volim, mama. Više nego što znam.
Slušaj, dok sam napolju, zaključaj vrata.
Nema peći, nema otvaranja vrata, nema video igrica.
Houking?
Šta je to? Vidiš li nešto?
Houking, stani! Houking!
Houking!
Vau!
O Bože. Uplašio si me.
Ko je tamo?
Mislim da ne bi trebalo da budemo ovde.
U redu smo.
Houking!
Samo polako.
Ili, znaš, padni i vrištiti.
Isuse. Ko si pakla mu ti? - Spusti palicu.
Spusti palicu. Neću te povrediti, obećavam.
Šta radiš ovde? - Uglavnom krvarim.
Čekaj, koliko imaš godina?
Šta? - Kolik imaš godina?
12.
12...
sranje!
Kako si ušao u garažu mog oca? - Ja... bilo je otvoreno.
Ne, nije. A to je odelo za letenje. Jesi li ti pilot?
Da. Da, slušaj me. uh...
Nemoj... Hej, ne zovi nikoga. Spusti telefon. Neću te povrediti.
To si već rekao. - Pa, nosi... Prokletstvo!
Uh, vredi ponoviti.
To je puno krvi.
Pa... pa, imam još mnogo toga u svom telu. Gde ti je majka?
Na sastanku.
Sa kim?
Šta? - Sa kim? Kako se zove?
Ne znam. Derek? - Derek?
Derek. Derek, Derek, Derek.
To je, da, tip sa, um sa cipalom sa ustima.
Kozja bradica? - Da. - Pa reci kozja bradica.
Da, on nije bitan. - Nijedan od njih nije važan.
Oh, uh
Dobar pas.
Idem u kuću. Idem po neke stvari.
Hej, oprezno sa tim.
Ostani ovde.
Hajde.
Ah
Rekao sam ti da ostaneš u garaži.
I neka neki jezivi tip samo luta po mojoj kući?
Da. - Ja ne mislim tako.
Da, veruj mi. Ne želim da budem ovde više nego što me ti želiš ovde.
Samo moram da prestanem da krvarim dovoljno dugo.
Moram previti ranu, sprečiti gadnu infekciju,
a ja ću biti na svom veselom putu.
Ne diraj to.
Samo sam gledao. - Ne diraj moje stvari.
Je li ovo svetlosni mač? - Ne nije svetlosni mač.
Dobro. - Ne. Dosta sa palicom!
Da sam hteo da te povredim, učinio bih to.
Ako samm iskren prema sebi, imaš veoma upadljivo lice.
O Bože! To...
Gah! Taj metak je prošao pravo. Dobro.
To je kul. - Čekaj, čekaj, čekaj. Metak? Upucan si?
Da... Ne, zapravo, ne.
Ne, uboden sam metkom. Šta misliš, moronu?
Ja sam moron? Ti si taj koji je upucan. - U redu, Ok, to je to.
To... Vau... To, uh
To je čudno. Prdi kad kašljem.
Odvratno. - Super odvratno.
Idem gore da uzmem neke stvari. Ostani kul. Možeš mi verovati.
Lako je tebi da kažeš. Ja sam taj koji završi u kancelariji terapeuta,
govoreći mu o tome gde me je zli čovek dodirnuo.
O Bože! Tamo ideš? Odmah? Mračan si, čoveče.
Ko si ti uopšte? - To je poverljivo.
Zašto si ovde?
Takođe poverljivo. - Jeste li u vazduhoplovstvu?
Kada kažem "poverljivo", šta tvoj mozak čuje? Čokolada?
Šta je sa svetlosnim mačem? - To nije svetlosni mač.
Isuse Hriste, Adame.
Treba mi da igraš kul. - Čekaj.
Znam da igranje kul nije tvoja stvar. - Čekaj.
Nikada nije bilo... - Čekaj, čekaj! Kako znaš moje ime?
Ti si Adam Rid. Rođen 10.02.2010.
Tvoji roditelji su Eli i Luis Rid. Luis je umro pre godinu dana.
Ne baviš se sportom zbog akutne astme.
Osim toga, ti si strašn mali za 12 godina.
Ideš u srednju školu Franklin,
gde si 2, 3 puta suspendovan zbog tuče,
što je ironično jer se ne možeš boriti da bi spasio svoj život.
Houking! Zaveži!
Kako znaš ime mog psa?
Zato što sam mu ja dao ime.
Gde ideš?
O Bože.
U redu.
Evo, spremni? Duboki uzdah.
Zadrži.
3, 2, 1.
Svako dobija trofej.
Kada sam imao 7 godina,
nnaleteo sam na sto na terasi.
Dobio sam 12 šavova.
Baš ovde.
Znao si kako da uđeš u garažu mog oca.
Znao si da zatvoriš frižider.
Znao si kako da tempiraš moje disanje.
Imate isti ožiljak.
I ti nosiš sat mog oca.
Ovaj sat. - Ovaj sat.
Ti si ja.
Bože sveti...
To je poverljivo. Ali da... jednom sam bio.
Ne mogu da verujem da si mi budućnost.
Dobro, pomirili ste se sa tim prilično brzo.
U stvari, malo je uznemirujuće.
Pa zašto si ovde? - Spasilačka misija.
Nisam trebao da sletim ovde. Ciljao sam na 2018.
Moram da stignem što pre. - Koga ste pokušavali da spasete 2018?
Stvarno?
U redu. Možete li mi bar reći kako ste došli ovde?
Pokazaću ti.
Šta je to bilo?
Sranje. - Šta?
Uh, prebacićemo se na plan A, gde ti nastupaš.
Vidite, vremenski mlaznjaci, kao i sva tehnologija u budućnosti,
je kodiran na DNK svog korisnika.
Zato što sam povređen... aa, mlaznjak mi neće dozvoliti ni da poletim,
što znači da ne mogu ući tamo da je popravim.
Ali pogodi ko može?
Eno je.
Daleko idemo.
Dobro. Sedi.
O Bože. - Da, da, da. Sedi.
Da vidimo sa čime imamo posla. U redu, neka manja oštećenja štita.
Rashladna tečnost curi.
Ne znam šta je to,
ali kad je trepćuće crveno svetlo nikad nije dobro?
Ah-da-da-da-da-da.
Znam da želiš da dodirneš svu ovu lepu dugmad
sa svojim lepljivim malim dečijim prstima, ali reaktor ima kvantni potpis.
Ako ga zapališ, oni će nas naći.
Ako su ovde. - Ko su oni?
Drago mi je da me to nisi pitao jer su "oni" poverljivi.
Već znam da si iz budućnosti. - Veruj mi, kajem se zbog toga.
Nisam imao nameru da se vratim da ponovo posetim... ovo.
Isuse. Ok.
U redu, izolovao sam oštećene releje,
pa bi brod trebalo da bude u stanju da počne da se popravlja.
Koliko će to trajati?
Ah, na 50% je kapaciteta,
tako da se nadam manje vremena nego što mi je potrebno da se izlečim.
Čekaj.
Sećaš li se ovoga? - Sećaš li se čega?
Ovo. Baš ovde i sada.
Da si ovde 2022?
Znmj gde ideš sa ovim. - Ako mi se ovo dešava...
Gubiš svoje vreme. - To znači da ti se to već dogodilo.
Osim ako ne radi kao multiverzum,
gde svaki talas stvara alternativnu vremensku liniju...
To nije multiverzum!
Bože, gledao si previše filmova.
Samo želim da znam.
Dobro.
U redu, preovlađujuća mudrost je da kad se vratim na određeno vreme,
moje sećanje... naša sećanja ona se reformišu, pomiruju.
Ali ne dok sam ja ovde. - Fiksno vreme? Šta je ovo?
Postoji samo jedno mesto u vremenu gde pripadate na kvantnom nivou,
gde se ne zajebavaš sa kosmosom kao ja.
To je tvoje fiksno vreme.
Gde ti zapravo pripadaš.
Tako što sam bio ovde i rekao mi ovo,
možda si upravo promenio celu moju budućnost?
Iskreno? Vaša budućnost je prilično tragična u svakom slučaju.
Šalim se! Šalim se.
Ne šalim se.
Šalim se. Idemo. Hajde. Idemo.
Pa šta se sada dešava?
Ništa. Samo ću da legnem. Neka zaceli ova rana od metka.
Razmislite o nekim ključnim mogućnostima ulaganja za svoju budućnost.
Čekaj, kao Bif iz Povratka u... - Jesi li poludeo?
Vrati se u kuću pre nego što naša majka dođe kući, i nemoj da budeš čudan.
Hej. - Da?
Ovo je neverovatno. - Zar nije?
Ne smeta tii da ugasiš svetlo na izlazu?
Oh, hej. Iznenađena sam da si još budan.
Pa, ova noć je bila puna iznenađenja, majko.
To je jezivo. Šta se desilo?
Kako je prošao tvoj ne-sastanak? Hoćeš li ga ponovo videti?
Ne. Ne znam. Mislim da neću.
Zdravo. - Zdravo.
Ja ponovo. - Da, jeste.
Ostavila si svoj šal u mom autu.
Jesam. Bože, hvala. - Hej, mali.
Oh. Ovo je moj sin, Adam. Adame, ovo je Derek.
Oh, hej, Adame.
Zdravo, Derek. Imate divnu cipalu sa ustima. Mora da ste veoma ponosni.
O moj bože, Adame.
Nikada ranije nisam čuo da se tako zove. - Pa, hvala još jednom.
Naravno. Vidimo se uskoro.
Malo verovatno, ali ću reći dobru reč za vas.
Dobro. Dobro. Vidimo se na poslu.
Da. - Zdravo.
Izgleda fin.
Šta?
Ponekad možeš biti pravi kreten.
Znaš li to?
Hej tamo. Dobro jutro.
Zar ne bi trebalo da budeš na poslu?
Da, moram da platim osiguranje kuće danas.
Imala sam ga u kalendaru, ali ne mogu da pronađem izjavu.
Sa tim sistemom arhiviranja?
Šokantno. Sve bi trebalo da bude na mreži.
Čim se nađem sa nekoliko dodatnih sati,
Postaviću te račune.
Do tada, ovako je radio tvoj tata.
Hej, uzmi gomilu.
Izvinjavam se. Moram da odem u svoju sobu da razmislim šta sam uradio.
Dobro.
Moram da idem.
Pozovi me ako ti trebam.
Neću.
# Jedini ključ tvog srca
# To može da te spreči da se raspadneš
# Pokušaj danas, naći ćete na ovaj način
# Hajde i daj mi priliku da kažem
# Neka moja ljubav otvori vrata
# To je sve za šta živim...
Mama je otišla na posao.
# Oslobodi se bede...
Tatina omiljena pesma. <i># Postoji samo jedna stvar
# Oslobodiću te... Da, i moja.
# To je moja ljubav... Vidiš, nešto smo se dogovorili.
Možda jedina stvar. # To je moja ljubav...
# Neka moja ljubav otvori vrata
# Neka moja ljubav otvori vrata... Šta?
Ja samo... Ti si... nekako pocepana. # Neka moja ljubav otvori vrata
# Kad se sve oseća... U redu.
Vežbaš?
Moja genetika nema - Jesi li ikada pomislio i ne ispuštali je?
Moglo bi biti zabavno držati ga unutra.
Možda u budućnosti, postoji, kao
kao, genska terapija ili nanotehnologija za...
Ne radi to. Nemoj... nemoj to raditi. - Neka moja ljubav otvori vrata
# Neka moja ljubav otvori vrata... Pa kad se... sve ovo desi.
Preskaču li svi dan za noge u budućnosti?
# Tvom srcu... Ddešava l se to na fakultetu?
# Tvom srcu...
Čekaj. Imamo li mnogo devojaka na koledžu?
Ja... - Adame, putovanje kroz vreme postoji.
Postoji. Zar to nije ludo?
Svaka konceptualna ideja koju imaš o univerzumu
upravo je izbačena kroz prozor.
Ipak, tvoje velik pitanje je: "Prcam li cure?"
Prcam li? - Isuse Hristee.
Samo sam se pitao. - Pitaj se u tišini.
# Neka moja ljubav otvori vrata O moj Bože! Desiće se!
Gde ideš? - U apoteka. Moram da zatvorim ovu ranu.
Ideš tako obučen?
Zašto ne obučeš nešto od tatine odeće?
Pre koliko vremena se desila tatina nesreća?
Pre otprilike godinu i po dana.
Još uvek nije očistila njegov orman.
Nije baš neka domaćica.
Hej. Imaš je da se brine o tebi. Ona nema nikoga. Razumeš?
Razumeš li?
Ona se budi svako jutro
sa slomljenim srcem i ormanom punim njegove odeće
i ne dobija ništa od tebe osim šake sranja,
a ni, kao, 10" istinske empatije.
Ja sam ti, znaš.
Pričaj mi o tome.
Znaš, 30 godina, i dalje te boli stomak
svaki put kad se setiš kako si se sada odnosio prema njoj.
Nekada sam voleo ovu jaknu.
Tata je takođe.
Stalno čekam da se probudim i da mi manje nedostaje,
ali to se još nije dogodilo.
Nedostaje li ti još uvek?
Nedostajao mi je dok je bio ovde.
Neće ti pristajati. - Naravno da hoće.
Kako je mlaznjak?
Stiglo je.
Dakle, osoba koju si došao da spasiš je u 2018-oj.
I nekako si završio u 2022. Kako to funkcioniše? Jesi li promašio?
Pa, upucan sam kad sam krao avion.
Pa, uh... gubio sam krv. Brod se raspadao.
Zajebao sam sa koordinatama. Nisam imao vremena da ih još jednom proverim.
Čekaj, ukrao si avion? - Kodiran je na mene.
Tako da ga nisam baš ukrao. Pozajmio sam sranje.
Postoji razlika. Daj mi malo keša. - Nemaš novca?
Ne koristimo novac u budućnosti. - Stvarno?
Naravno da koristimo novac u budućnosti. Ostani ovde.
Šta ima, Rid?
Sranje.
Pa, vidi koga imamo ovde.
Rej, možemo li danas da se odmorimo od razbijanja dupeta?
Imam mnogo toga.
Hej, momci. Uživate u našoj suspenziji?
Sad uživam.
To je moja slezina.
Sećam se ovih malih đubreta.
Hej, čoveče, mi se, uh... samo se igramo. - Tiho, Rej. Ne radi se o tebi.
Čak.
Hej, šta se dešava? Ha?
Saberi se. Rej je spreman. Sramotiš se.
Dakle, nećeš ovo prekinuti?
Bože, ne. To bi bilo neodgovorno od mene.
Samo ćeš smisliti neki drugi način da ga izlupaš.
Uvek to radiš. Ima velika usta. Shvatam.
Poenta je da ova borba treba da se dogodi odmah.
Daj nam samo sekund, u redu, Rej?
Zagrej se. Ne želiš da istegneš mišić.
Šta to radiš?
Hej, Rej Dolarhajd te maltretira godinama
jer si mali, i krhak, i imaš velika usta.
Ali evo u čemu je stvar. On ne želi da se tuče.
Ni ja ne želim da se tučm. - On to ne zna, zar ne?
Pa ćeš ići tamo, i podići ćeš ruke,
a onda ćeš pogledati Reja pravo u oči.
Nasmejaćeš se na način koji kaže,
"Čekao sam ceo život na ovaj trenutak."
Kao da jedva čekaš da vidiš njegovu dušu kako izlazi iz njegovog tela.
Onda ćeš pasti na kolena
i snažno ga udari u delove privatnog kupaćeg kostima.
Izvini, šta sad? - Ah! Hoćemo li popušiti ovu bananu?
Ili ćemo pričati o tome ceo dan? Idemo, idemo, idemo, idemo, idemo.
Popušiću ti bananu, drkadž...
Ne ne ne ne! Ne. To nije ono o čemu smo pričali.
Bum!
Oh da!
Lepo, čoveče. - Plačeš, Rid?
Oh ne, Čak. Vidi, rasplakali smo ga.
Kao da je pokušavao da izgubi.
Beži, Rid!
Šta dođavola? - Ne bi trebalo da radim ovo.
Jesi li ikad čuo za izraz "Svaki nasilnik ima nasilnika"?
Tvoj ne drži njegov deo pogodbe, pa ću ja preuzeti.
Šta pričaš?
Ti si dobar borac. Voliš da razbijaš guzice. Ti si veliko dete.
Ali ako se ponovo približiš Adamu, ja ću znati, i naći ću te, Rej.
I neće biti kao par dece na igralištu.
Izvući ću kosti iz tvog tela.
naoštriću ih.
Iskoristiću ih da ubodem malog Čakieja. - Šta sam uradio?
Začepi usta, ili ću ih napuniti Rejevim nogama.
Razumeš li šta govorim? Imaš sve? Kosti?
Da. - Tvoje noge u Čakiejevim ustima?
Dobro. Pišaš li sada?
Da. - Ti si pravi strimer.
Vrati se kući i očisti se.
Budi promena koju želiš da vidiš, Ok?
Bože, mrzeo sam te seronje.
Ma hajde.
Hej, Adame.
Ostavi moje stvari i otvori vrata.
Spusti dron. Ubiće nas oboje.
Hej, vidi, izgubio si jednu borbu.
Mislio sam da si se do sada navikao na to.
Mogao si da pomogneš. Samo si stajao tamo.
Hriste. Tako si osetljiv.
Hej, morao si da izgubiš tu borbu.
Morao si da. Veruj mi.
Od toga da tii budeš ja ne možeš daći, a da te ne izlupaju,
mnogo, svo vreme.
Žao mi je ako sam danas otišao predaleko.
Nije trebalo to da uradim.
Ko je ovo? - Ko je ko?
Vrati to nazad.
Čim mi kažeš ko je ona.
To je moja žena, Laura.
Imamo li ženu?
Ne, mi više nemamo ženu.
Hej. - Zdravo.
Aah. Zdravo. Kako si? - Hej, Pol.
Bilo je davno.
Da, kako si? Ta beba još spava?
Uh, ne baš. Ne.
Ne. Pa, nedostajaće ti ti dani kada ih nema.
Ah, teško mi je da poverujem.
Veruj. Bebe su čista ljubav.
Oni izrastaju u tinejdžere, koji izrastaju u ubice sreće.
Hvala, hvala.
Mm, pa, nešto čemu se treba radovati.
Izvini. Bio mi je težak dan.
Godina. Nekoliko godina.
Hmm. Tvom dečaku je još uvek teško?
On me mrzi.
Hmm.
Nije on kriv. On je.. on se samo bavi.
Dobro je. Mi ćemo biti u redu. Dobro je. Dobro, dobro, dobro.
Volela bih da znam šta radim pogrešno.
Ne radiš ništa pogrešno.
Izvinjavam se.
Žao mi je. - Izvini, uplašio si me.
Ja sam prisluškivao. Žao mi je. - Da.
Ipak si u pravu. Tinejdžeri su užasni.
To je kao da živiš sa pisoar tortom koja viče na tebe.
Majke su obično te koje primaju udarac.
Da.
Ali reći ću ti nešto. - Mmm?
Dečaci se uvek vraćaju svojim mamama.
To je lepo.
Zvuči kao da govoriš iz iskustva.
Baš tako.
Imaš li dobru mamu?
Imam. - Oh.
Imam najbolju mamu.
Ok.
Nadam se da si u pravu.
Još uvek istražujem internate u Faludži, tako da...
Dobro.
Ne, ne mislim to. On je tako slatko dete.
Ja sam luda za njim.
Izgubili smo njegovog oca u saobraćajnoj nesreći pretprošle godine.
Da. To je teško.
Da. Nemaš pojma.
Pa, imam neku ideju.
Oh, izvini. - Izvinjavam se.
Maler.
Hval. - Hvala vama.
Zar i ti ne tuguješ?
Da. - Da.
Ttugujem. Naravno da tugujem.
Pa reci mu.
Trebala bi mu reći.
Mislim da mu to nije potrebno. - Misliš da si jaka za njega,
a problem u ponašanju kao da imate sve zajedno je
on veruje u to.
Možda on mora da zna da ti nisi.
U redu je ako nisi.
Moj muž je imao baš takvu jaknu.
Oh, ovo je klasika.
Da.
Bilo je zaista lepo razgovarati sa tobom. Vidimo se kasnije.
Oh, hej, um...
on te ne mrzi.
On te voli.
Više nego što zna.
Hej! Hej!
Zaključano i usidreno.
Započni skeniranje područja za njegov mlaznjak.
Hajde da ga pronađemo i tornjamo se odavde.
Nađi ga.
Dakle, vratio si se po svoju ženu, Lauru? - Ne ulazimo u to.
Hej, ona je i moja žena.
Znaš šta? Trebalo bi da uđemo u to. - Hvala.
Upoznali smo se na akademiji.
Zakasnila je 20', ušla u pogrešnu učionicu
u pogrešnoj zgradi.
Ponudio sam da je otpratim do prave, i
čoveče, zaljubo sam se pre nego što smo uopšte izašli.
Pre par godina nije se vratila sa skoka.
Rekli su mi da se njen avion pokvario pri ubrzanju
ali ona je bila najbolji pilot u programu.
Napisala je knjigu o ubrzanju. Nije imalo smisla.
A ti si pokušavao da stigneš do 2018. jer je tamo ranije otišla?
Da.
Šta je radila tamo? - Ne znam.
Promenili su dnevnike skokova.
Neko je nešto krio.
Možda je videla nešto što Sorian nije želeo da ona vidi.
Čekaj, "Sorian"? Maja Sorian, tatina partnerka?
Uvek je bila tako dobra prema meni. - Hmm.
Da, veruj mi. Ona nije prijatelj.
Ne.
Nakon što je tata umro, obogatila se na njegovoj tehnologiji.
Kupila je sve prave ljude.
Sledeće što znaš,
ona ima isključivu kontrolu nad najvrednijim resursom na Zemlji,
vreme.
Čekaj malo. Kažeš da je tata izmislio putovanje kroz vreme?
Da.
Ne namerno.
Akcelerator magnetnih čestica. Seća se toga?
Nazvao ga je Projekat Adam.
Da, ili kako ja to volim da zovem, njegovo omiljeno dete.
Pa šta se desilo sa Laurom?
Mmm. Pa, mislim da ju je tvoja fina prijateljica Maja ubila.
Šta? - Da.
Zato moram što pre da se vratim u 2018.
Mlaznjak je skoro spreman. Ležaću u šupi.
Lečiću se još nekoliko dana dok ne budem mogao da jasno čitam
a onda ću odleteti iz tvog života.
Ali vraćam se da je spasim.
Pričam sa mnom.
Sve što radiš upravo sada je samo da spasiš jednu osobu.
Ti menjaš budućnost. To mora da je protiv pravila.
Osećaćeš se drugačije kad je upoznaš.
I kad je izgubiš. - Šta?
Zgrabi tu torbu. Spremite se za trčanje.
Zašto? Šta se dešava?
Idemo tim putem. Budi spreman.
Kreni!
Ostani... iza mene.
Nemoj to da radiš! Ne radi to, Rid!
Hoćeš da vidiš nešto kul?
To je svetlosni mač, čoveče. - Tiho sada.
Vreme je da brišemo. Idemo.
Zdravo, Adame.
Rid, ne mrdaj!
Hristos. Pustiće svakoga u ovaj vremenski tok.
Ko je to?
To je Hristos. Bili smo zajedno na akademiji.
On je pristojan pilot, ali užasna osoba.
On vodi obezbeđenje za Soriana.
Ouč, sa licem. Jesam li ja to uradio?
Bože, nadam se da će mi bos dozvoliti da te ubijem.
Iskreno rečeno, ti si mene prvi upucao.
Sa svetle strane, tvoje lice sada odgovara tvojoj duši.
Je li ti neko rekao da previše pričaš? - Svo vreme.
Dešavalo se. - Sad je dosta.
Adame, pre nego što ovo ode dalje, hajdemo kući, molim te.
Uh, ne!
Samo... samo ne.
Dakle, rizikuješ svoj mladi život
zbog neke paranoične zablude da sam nekako ubila Lauru.
Volela sam Lauru. Oboje ste mi bili kao porodica.
Nikada je ne bih povredila. Mrzim što je došlo do ovoga.
Topovi.
Hristos, molim te, isprati Adama nazad u 2050.
Ti si na redu. - Da. U redu, baci Mag-Sil.
Ovo? - Da.
Da. Dobro. - U redu.
Želite da počneš nisko ili da napreduješ?
Prestani! Skidaj se s njega!
Dođi ovamo!
# U danima moje mladosti...
Mrdaj - Rečeno mi je šta to znači
# Biti muškarac
# Sada sam dostigao te godine
# Pokušao sam da uradim sve te stvari
# Najbolje što mogu...
# Bez obzira kako se trudim
# Pronađem put do istog starog prblema
# Dobra vremena, loša vremena
# Znaš da sam imao svoj deo
# Kada moja žena...
Šta se dešava? - Umiranje van određenog vremena je neuredno.
Šta ti radiš ovde? - Spašavam tvoje dupe, dušo. Iza tebe!
Ne mogu da verujem
Ne mogu da verujem da si ovde. - Dobra vremena, loša vremena
# Znaš da sam imao svoj deo
# Kad je moja žena otišla od kuće sa smeđookim čovekom
# Pa, izgleda da mi je još uvek sttalo
Hej. - Zdravo.
To je bilo ekstra.
Treba da idemo. - Da. Idemo.
Hajde, hajde, hajde!
Idi. Idi!
Znala sam da ćeš jednog dana doći. Samo nisam znaola kada.
Naravno da sam došao.
Oči na putu, molim.
Rekli su da si upalio pri ponovnom ulasku.
To je sranje. Imam najbolju statistiku ponovnog ulaska u program.
Oh da.
Laura, ovo sam... ja.
Zdravo. - Paralelni kontakt, dušo?
Pa, uvek si govorio da bi voleo da si me sreo ranije.
Evo me. - Da.
U redu, možemo li sada malo usporiti?
Niko nas čak ni ne prati.
Ne osvrći se. Zakljuavanje.
Moram da se sklonim sa ovog puta. Previše smo izloženi.
U redu, dušo, uskoro će postati više posla.
Idi, idi, idi, idi, idi, idi, idi!
Zaustavi auto.
Šta? Šta?
Stani!
Ok, nazad, nazad. Idi, idi, idi! Rikverc!
Nazad! Nazad!
Idi, idi, idi, idi!
Oni odlaze.
Oni ne odlaze. Oni se pregrupišu.
Moramo brzo da siđemo sa ovog puta. - Koji put?
Ja... ne razumem. Kako si nas našla?
Misliš da ti ne bih čuvala leđa, čak ni u prošlosti?
Zašto ste se uopšte vratili?
Analizirala sam podatke i našla nešto čudno u evidenciji skokova.
Vremenski mlaz koji se vraća iz 2018.
Kako je to čudno?
Jer niko nikada nije leteo u 2018.
Ne razumem. Kako se vratio ako nikada nije otišao?
Osim ako se neko ne vrati i promeni vremenski tok,
tako da je budućnost iz koje je mlaznjak otišao već promenjena.
Bože, kao da sam zamenio svoj mozak za te mišiće.
To je sranje.
Slatko dete. - Dragocen je, zar ne?
Zar ne želiš da ga držiš pod vodom dok mehurići ne prestanu?
Oh, jebeno mrzim sebe.
Kako se to dogodilo?
Taj mlaznjak koji se vratio? Bio je Sorianov.
S razlogom se vratila u novembar 2018.
Šta se dogodilo u novembru 2018.
Reći ću ti.
Ovo se desilo.
Akcelerator magnetnih čestica tvog oca,
Projekat Adam je upravo izašao na mrežu.
To je bio prvi korak ka praktičnom putovanju kroz vreme.
Sorian se sigurno vratio u 2018
i dala njenom mlađem ja neku vrstu budućih informacija.
Za šta?
Moja pretpostavka je dovoljan savet za buduće akcije da prikupi njeno bogatstvo
i osloboditi se svih političkih prepreka
koje e sprečavaju da preuzme kontrolu nad vremenskim programom.
Ona je to već imala.
Ali je li?
Ne.
Ne, nije.
Ne.
Dakle, ovaj svet, naš svet,
sve je već Sorijan promenila.
A tvoje fiksno vreme, 2050, je li loše tamo?
Videli smo Terminatora, zar ne? - Očigledno.
To je 2050. u dobrom danu.
Sorian me je sigurno primetila i postavio visinsku bombu na moj avion.
Evo, pojedi nešto.
Uspela sam da se izbacim, ali nije bilo važno.
Bez mog aviona, bila sam trajni Rbinnzon.
Tako da sam morao da pratim protokol, znaš, da živim svoj život ovde,
izbegavam kontakt, minimiziram moj otisak,
i nadam se da si bio dovoljno lud da dođeš da me potražiš.
Sama. Svo ovo vreme.
4 godine.
To je posao, zar ne?
Da, ali, dušo... - Ali...
u redu je. Navikla sam da budem sama.
Ne više.
Hej.
Pronašao sam te.
Našao si me.
Izvešću oči i uši šetnju. - Sad zdravo.
Zabavite se deco.
Hej. - Zdravo.
Ah, da-da-da-da...
Šta nije u redu? - Pogođen sam.
Pogođen si? - Pištoljem, da.
Rid? - Da?
Usisaj ga. - Da madam.
Da šefe.
Znaš šta moraš da uradiš. - Neeee.
Ne, vratio sam se po tebe.
Znam.
Ali ne možemo da imamo život ovde. Ne sviđa mi se ovo.
Sad morate da se vratiš u 2018. i da ispravišš stvari.
Moraš stati na kraj svemu ovome. - Kako to misliš "stati na to"?
Mislim, zaustaviti putovanje kroz vreme
od ikada izmišljenog i sačuvati budućnost.
Dobro, pođi sa mnom i mi ćemo...
Tvoj mlaznjak je povezan sa tojim DNK. Neće leteti ni sa kim drugim.
Ti si pametna. Možeš to shvatiti. - Adame!
Sastajemo se u programu. Tamo se srećemo. Razumeš li to? Ne možemo...
Ako se vratim i zaustavim putovanje kroz vreme,
i to je izuzetno veliko "ako" sa Sorianom na mom dupetu,
nikad se nećemo sresti.
Nikada se ne dešavamo.
Nikada se ne dešavamo, Laura.
Desili smo se.
Svaki trenutak koji smo ikada imali će se uvek desiti.
Čak i ako ispravimo vremenski tok,
negde u nama biće odjek ovog.
I naći ćemo se.
Zaista verujem u to.
Šta ako ne bude tako? Šta ako... šta ako grešiš?
I verovatno grešiš.
Kada samm ikad pogrešilla?
Hej, hej.
Ne mogu ovo ponovo, u redu?
Ne mogu ovo ponovo, molim te. Ne mogu priuštiti da te izgubim. Ne radi ovo.
Šta je to?
Našli su nas.
Prokletstvo!
Iza krivine je zemljani put.
Kupiću ti vreme da dođeš do svog aviona. - Ne, ne, ne. Hej. Ne odlazim.
Moraš. - Šta pričaš?
Ti momci će te ubiti. - Ne! Imala sam godine...
Imala sam godine da pripremim svoju odbranu. Nikada me neće videti da dolazim.
Ako te uhvate, gotovo je. - To je jedini razlog...
Adame! Prestani! Molim te.
Znam da si došao po mene.
Sada moraš da odeš zbog mene, molim te.
Molim te.
Možemo ovo popraviti.
Hej volim te.
Zato znam da ćeš me ponovo naći.
Idi.
Idi!
Prokletstvo!
Hajde.
Bum.
Džet me ne čita zbog mojih vitalnih funkcija.
Trebaće mi tvoj DNK da ga pokrenem.
Kada stignemo na visinu, bio stop će se spustiti, a onda mogu ja da preuzmem.
Moramo brzo da se krećemo, ili će oni biti na nama pre nego što preskočimo u 2018.
Čekaj. Šta? Ne idem sa tobom. - Da, ideš. Idemo. Moramo da idemo.
Hristos!
Drago mi je da te vidim, druže.
Laura, jesi li to ti?
Nisi još uvek ljuta na mene što sam ti razneo avion, zar ne?
Ako sam iskrena, da, još uvek sam pomalo ljuta.
Hoćeš li stati i saslušati me?
Ovo je moje fiksno vreme. Već si imao moje detinjstvo.
Imao si avanture, leteo si avionima,
a ja sam i dalje štreber sa inhalatorom koji ga razbija.
Želim ostatak.
Hoćeš ostalo - Da.
Evo ostatka. Tatina smrt te je sjeala više nego što ikad shvataš.
Postaješ depresivan. Ti se ljutiš.
Lutaš po školi bez da se družiš.
Fakultet je vrhunac, sve dok nakon godinu dana ne izgubiš stipendiju
zbog nešto što je tako neverovatno glupo.
Ne mogu to sada ni glasno da kažem.
Završićeš u vazduhoplovstvu. Ispostavilo se da zaista možeš da letiš.
A onda dolazi putovanje kroz vreme i ceo svet počinje da se raspada
zbog jedine žene koju imaš.
Jedina žena koju si ikada voleo biva oduzeta.
Razumeš li me?
Dok je ne izgubš...
Ona... samo je odvedena.
Mora biti više od toga. - Ima, mali.
I zahvaljujući Sorianu, ništa od toga nije dobro.
Možemo to popraviti.
Uništavanjem putovanja kroz vreme? - Tako je.
Kako ćemo to da uradimo? koji je tvoj plan?
Neću da objašnjavam svoj plan štreberu sa inhalatorom...
Nemš plan. - Zato što nemam plan.
Baš tako. - Tako je.
Ali znam nekoga ko bi mogao da ga ima.
Tata.
Naći ćeš tatu.
Ne.
Naći ćemo tatu.
Dakle, jesi li u ili si...
Reci svom mužu da izvuče svoje kučkino dupe.
Trenutno je zauzet,
ali ću mu reći da si svratio.
Zdravo, Laura.
Trebala si ostati mrtva prvi put.
Gde ti je muž?
Dobro.
Idemo. U redu, daj mi ruku.
Tako, da.
Lep, zdrav DNK upravo tamo.
Ok, parkiraćemo ga tamo dole,
uhvati se za tu ogradu,
drži se do kraja života, i pokušaj da ne padneš u nesvest od G-a, u redu?
Šta je... Isuse!
Šta se dešava? - To.
Šta to radiš?
Imam te!
Sačekaj.
Rekao sam ti da se držiš.
Ne gledaj me tim smrdljivim pogledom.
Gde ideš?
Sranje!
Ok, drži se čvrsto. Uvek sam želeo da probam ovo.
Jesi li upravo ugasio avion?
Da, jesam.
O moj Bože, o moj Bože, o moj Bože, o moj Bože, o moj Bože,
o moj Bože, o moj Bože, o moj Bože, o moj Bože, o moj Bože,
o moj Bože, o moj Bože!
Gde su dođavola?
Moraju biti ovde negde. - Adame, proveri svoja očitavanja jona.
Reaktor je oštećen.
Ostao ti je još jedan skok.
Ako se sada ne vratiš, nikada nećeš.
Šta kažeš, mali? Tvoja odlka.
Ne izvlačimo ovo, nećemo se vratiti, niko od nas.
Udari to sranje. - Oh da!
Imam te.
# Hej
# Pa, temperatura mi raste... Hajde!
# I moja stopala na podu
# Ludi ljudi kucaju... Adame!
Imam ovo.
# Pusti me unutra, dušo, ne znam šta imaš
# Ali bolje ti je polako...
Hajde, Rid. Hajde.
Adame! - Imam ovo!
Adame! - Drago mi je što smo uspeli...
Hajde!
Nemojmo
Daj!
# Svaki dan
Nije zamišljeno da bude lako.
Slušajte, momci, umesto da kukate zbog toga,
dozvolite sebi da budete neadekvatni, a zatim se bacite na posao.
Ne možete biti dobri u nečemu osim ako niste voljni
na to prvo.
Profesore Rid. - Sofi.
Biće potrebna 2 semestra samo da se to počne.
O, dobri Bože, barem to.
Čak i tada, pašćemo na nastavi, jer je ovo ludo.
Sofi, ti to možeš.
Slušajte, momci, to je lepota fizike.
To je lepota života
To je stvarno on.
Sada, momci.
Da. - Ako misliš da imaš...
On je tako...
Da.
Živ. Dođi ovamo na sekund. Hej.
Pusti mene da pričam unutra. - Moramo mu reći šta se dešava.
Ne mora da umre. - Ništa nećemo reći, Ok?
Samo ono što treba da zna. Sve ostalo...
Ne možemo.
Želim da te čujem kako to kažeš, "Neću mu reći." Reci.
Reci. - Neću mu reći.
Fizika je parola. To je parola.
Predviđeno nam je da radimo na problemima koje će naša deca rešavati.
Možda ćete naći čudno rešenje ovde ili tamo.
Uzgred, upravo sam dobio tvoju košulju. Veoma je pametno.
Ali ćete umreti pre nego što se završi životno delo.
Vaša hladna, beživotna ljuska će se gnječiti u zemlji
dok generacije koje dolaze posle tebe
ne završe posao koji ste započeli.
Da citiram Rimljane,
"Uživajte.
Kasnije je nego što mislite."
Gaj Lombardo.
Ja... izvinite? - Gaj Lombardo. To je bilo... Da.
Citat, ovaj... "Kasnije je nego što mislite." Nisu Rimljani.
To je pevačica. Gaj Lombardo i njegovi Kraljevski Kanađani.
Bila je to Gaj Lombardo,
i to iz njegovog klasika iz 1949. „Uživaaj“.
Ali mnogo pre toga,
Rimljani su to urezali na svoje sunčane satove.
Dakle, uh... dakle oboje smo u pravu.
Zanimljivo je da ti, uh, znaš to.
Izvini, poznajem li te?
Samo posećujem predavanje.
Neka druga pitanja?
U redu, čitanje je na mojoj veb stranici, i vidimo se u utorak.
Adame?
Tata.
Adame?
Je li... je li ovo putovanje kroz vreme?
Došao je iz 2050. i uhvatio te? - Da.
Koliko imaš godina sad? - 12.
Zašto ti je bio potreban toj 12-godišnji ti? - Nije.
Trebao sam da upravljam mlaznjakom. - Mlaznjak? Tamo... ima mlaznjak?
Moj avion. - Oh.
Ono što sam mislio je da mi prvobitno nisi trebao.
2022 je bila greška. - Št...
I vi ste upravljali ovim avionom?
Da. - Ali jesi li?
Je li to moja jakna? Lepo izgleda na tebi - To sam mu i ja rekao.
Dobro je. - Kao kondom sa dugmadima.
Ovo je zabavno. Ja se zabavljam, a ti? - Kondom!
A zašto je 2022. bila greška?
Nisam trebao biti tamo. - Ne bi trebalo da budeš ovde.
Ma nemoj? - Upucali su ga kada je ukrao avion.
Molim te, nemoj mu to reći. - Ukrao si avion?
Zašto bi on to morao da zna? - Ok, stani. Sada oboje prestanite da pričate.
Shvataš li koliko je ovo apsolutno pogrešno?
Ne možeš biti ovde. Ne možeš biti nigde osim na svojoj vremenskoj liniji.
Šta misliš da radimo ovde? Misliš da nam nedostaje zagrljaja u budućnosti?
Postoji razlog zašto moram da razgovaram sa tobom. - Ne... Nije me briga.
Nije ga briga. - Nemoj me pogrešno shvatiti.
Veoma sam srećan što te vidim, i mislim ovo na najbolji mogući način,
ali treba da odjebeš tamo odakle si došao.
Sve što kažeš ili uradiš može izazvati razmimoilaženje.
Možeš li, molim te, ućutati na sekund?
Neću da slušam... - Na trenutak i slušaj.
Začepi fontanu fizike u lice. - To što radite je nepromišljeno.
Tata!
Dobro si?
Prokletstvo!
Iskreno rečeno, ja... - U redu je.
Zamolio sam ga lepo da ućuti i sasluša.
Nije uradio tako nešto, pa... - U redu je. Dobro je. Dobro sam.
Pa... Oh, ti
To je ono što dobijaš. Ne udaramo ljude u ovoj porodici.
Šta je to bilo?
To je ono što dobijaš. - Bože!
Kako si ispao seronja? Mislio sam da me voliš.
Volim te! - Ništa od toga više nije važno.
Jel me zajebavaš? Naravno da je važno. - Tata.
Oni nemaju zaštitne mere odakle ti dolaziš?
Tata. - Protokoli?
Maja i ja smo se složili. - Tata.
Postojao bi etički panel... - Tata!
Sa stvarnim nadzorom.
Ništa od toga više nije važno.
Čekatj Već se desilo? Neko je već promenio vreme?
Ko? - Sorian.
Maja? - Maja.
Ona to nikada ne bi uradila. Ona zna posledice.
Ona godinama finansira moj rad. - Projekat Adam.
Da, pretpostavio sam da sa dovoljno snažnim impulsom,
mogli bismo da generišemo utilitarne crvotočine u svemiru.
I uradili smo to pre4 nedelje.
Ali ja sam se samo igrao sa teorijom
da možete koristiti crvotočine za putovanje kroz vreme.
Taj deo je teoretski.
Jel tako. - Još teoretski.
Ova teorija treba da procuri. Pa idemo.
Sranje! Ja sam kum putovanja kroz vreme?
Dobar pogodak, tata.
Mislim da sam slomio ruku.
Ja sam... žao mi je. Ovo je moja krivica.
Moj... moj ego. Moja oholost.
Moja potreba da budem najbolji, da budem prvi, da budem najpametniji momak u sobi.
I evo nas.
Odvratna karakterna mana. - Nije znao.
Ali trebao sam. - Da.
Čovečanstvo nije pozvano da se petlja u mehaniku univerzuma.
Postoje sile veće od nauke.
Tačno. - Zato ćemo duha vratiti u bocu.
Uništite putovanje kroz vreme pre nego što je i izmišljeno.
Uh...
što je učinjeno, ma koliko strašno,
ne bi trebalo i ne može biti poništeno ni pod kojim okolnostima.
Čak i mi ovde, pričajući ovako, izopačujemo sudbinu i vreme.
Rekao sam ti da je Sorian to već uradila. Od tada je držala svet za jaja.
I ti to znaš zasigurno?
Imaš li naučni dokaz da je promenila stvari?
Ne, ne znaš jer ne znaš. Ali reći ću ti ovo.
Tvoj boravak ovde otvara potencijal za katastrofalnu rekonfiguraciju.
I to se može izmeriti, to... - Stani. Stani.
Stani. - Stani šta?
Prestani da budeš naučnik. - Ali ja jesam naučnik...
Budi otac.
Uvek si bio više zainteresovan za univerzum od svog sina.
To nije istina. - Istina je.
A kad budeš stariji, shvatićeš to. To...
Znaš šta? Njegovo
Taj brod je isplovio. Za mene je kasno. Dakle, znate, kako god. Dobro sam.
Ali njemu si potreban.
Hmm.
A ti? Šta tebi treba?
Moram da idem u šetnju.
Ne mogu biti ovde, Adame. Ja... moram da idem.
Molim te ne idi. - Moram.
Molim te. - Ovo je... ovo je veće od bilo koga od nas.
Previše je opasno ono što tražiš od mene. ne mogu.
U redu. Videćemo se ponovo.
Čekaj.
Moram nešto da ti kažem. - Ne, ne možeš ništa drugo da mi kažeš.
Ne mogu da znam budućnost.
Žao mi je.
Moram da idem kući. Tvoja mama i ti čekate.
Da, senatore.
Osim što stabilnost ovih crvotočina više nije hipotetička,
a posao koji ovde radimo je jednostavno ispred sadašnjih statuta.
Tako da možete podržati moj program i biti deo budućnosti,
ili možete biti ostavljeni u prošlosti.
Spusti slušalicu.
Šta ti radiš ovde? Rekla si da te više neću videti.
Jesam li? Hmm.
Kada je to bilo? Podseti me.
Poslednji put ad si se pojavil pre 2 meseca.
Pa, za mene je to bilo pre 32 godine.
Izvinjavam se ako sam malo nejasna u vezi sa detaljima.
U svakom slučaju, vremena su se promenila.
Ne možeš biti ovde.
Znate potencijal za katastrofalne promene vremenskog toka.
To je neprocenjivo. - Bože, bio sam takav štreber.
Hoćeš li molim te prestati da pričaš?
Sve što ste tražili od mene.
Kupovina akcija, ofšor računi, sve to. To je neetično.
I nezakonito. - Ovo nije šala. Opasno je.
Uticaj na životnu sredinu samo od kompanija koje sam izabrala
može biti razoran.
Pošteno za nas,
okruženje je bilo prilično zdravo pre nego što smo mi došli.
I uzgred, Maja, uradila si to, sve to,
jer negde unutar tog jeftinog odela i smešnog repa sam ja.
Odlazim.
Gde ideš?
Viđaš se sa nekim?
Ne, nećeš. Previše si zauzetaa.
Stvar je u tome da ćeš uvek biti.
Ova kompanija je sve što ćeš ikada imati.
To je tvoj lični život.
To je tvoja porodica.
Ali ovo je naše nasleđe.
A da smo pustili da nam to vlast uzme,
onda sve što smo žrtvovali,
sva ta samoća,
bilo bi za ništa.
I uradila sam to.
Popravio sam tu budućnost u kojoj smo bili zaboravljeni.
Zašto si se onda vratila ovde?
Vratila sam se
jer ne možemo da kontrolišemo putovanje kroz vreme ako ono nikada nije postojalo.
A tvoj drug Adam Rid će te izdati.
Adam? On je samo malo dete.
Da, pa, to malo dete
on odrasta u veliku nevolju u našem dupetu.
Veruj mi. Želećeš ovo.
Šta?
Znam da misliš da znaš više od mene jer si stariji.
Odlazi, Adame.
I znam zašto ga toliko mrziš.
Stvarno?
Pa, reci. Ovde sam na ivici svog mesta.
Sveca mu. Pitam se šta ja... Je li to zato što je narcisoidan,
ili, uh, nikad se nisam vratio sa posla
ili mu je više stalo do posla nego do sina...
To je zato što je umro.
Ti ga mrziš...
jer je umro.
Naterao si sebe da ga mrziš
jer je bilo lakše nego da ti nedostaje.
I sećam se nekih stvari koje ti možda ne želiš.
Oh da?
Kao šta?
Igrao se sa nama
skoro svake noći.
Pogodak.
Došao bi kući s posla,
bio tako umoran, a ja bih bio u dvorištu i bacao loptu u leđa.
Sećaš se bacanja loptu u leđa, zar ne? - Oh, ja... sećam se terena.
Da, kupio ga je da ne bi morao da se igra sa mnom.
Ne.
Kupio ga je jer su imali jedan u izlogu Altman's-a.
I svaki put kada bismo prošli pored te prodavnice,
Molio sam ga da mi ga kupi,
pa to je tata uradio.
Vidio bi me kako bacam u dvorištu, i ma koliko bio umoran,
uvek bi zgrabio rukavicu da bi izašao da hvata.
Stvari su ti se desile, nama.
I loše nam je da se nosimo sa tim.
Počinjem da mislim da je to nešto što radimo.
Sada mučim mamu, i
ja mislim
Mislim da je lakše biti ljut nego biti tužan.
I pretpostavljam, kad ostarim,
zaboravljam da postoji razlika.
Kako si uspeo da budeš tako pametan?
Kako si ti postao tako glup?
Dobar pokušaj, seronjo.
Adame, pobrini se da nahraniš Hokinga pre nego što kreneš u školu, dušo.
Oh.
Još uvek si ovde. - Oh.
A ti kuvaš. Šta praviš? Zdravo.
Uh, znam da voliš Denverski omlet.
To nije Denverski omlet. To je vapaj za pomoć.
Jaja su izgorela, a slanina je još nekako potpuno sirova.
Oh, ti... Oh, ne, ne. Ne ne ne. sta...
Želiš li da pričaš zašto si još uvek ovde
umesto da budeš na poslu?
Ja... ja...pa, samo sam htela da ostanem kod kuće sa tobom danas.
Nemoj mi reći. Sviđa mi se ovaj momak.
Sviđaš se ovom momku.
Šta se dešava sa tobom, dušo?
Čini li ti se, uh... deluje li ti tužno?
Ne.
On je čudna patka, kao njegov tata.
Slučajno skupljam čudne patke.
Ne znam je li trebalo da napravim tu igru za njega.
Zar ne bi trebalo da bude napolju, da se igra sa ostalom decom?
Kako će naći svoje mesto u svetu?
„Njegovo mesto u svetu“? On je klinac. Mi smo njegovo mesto u svetu.
Ti si njegovo mesto u svetu.
Dobro, šta god da se dešava, slušaj, mogu ti reći istinu
ili nešto zbog čega ćeš se osećati bolje.
Radije bih prešao na to i rekao vam istinu, ako ste za to.
Ja... radije bih nešto zbog čega će mi biti bolje.
Da, znam.
Šalim se. Nekako.
Ok, reci mi.
Kad si sa nama
sa nama si 100%.
To je neverovatno.
A kad nisi
to je kao... pfft.
Pa esi li malo usamljen?
Da, verovatno.
Ali čini li te to usranim tipom? Ne.
Moram bolje.
Hej, druže, imam dobre vesti za tebe.
Ne treba mu savršeno, samo mu trebaš ti.
Tvoje kuvanjte čini graničnim serijskim ubicom,
ali ostalo je prilično sjajno.
Eli.
Znaš da te volim.
Da, znam.
Veoma sam simpatična.
Da.
Hmm.
Moram da idem na posao.
Ok, Ok, Ok.
I, hej, imaš vremena.
"Kasnije je nego što misliš."
Stvarno misliš da možemo?
Možda možda ne. Videćemo.
Ali ipak ćemo pokušati.
Uništi putovanje kroz vreme. Kako ćemo to uraditi?
Ovo je najveći svetski elektromagnetni akcelerator.
2018. je, tako da EM tehnologija još nije stabilna.
Dakle, evo šta ćemo da uradimo. Raznećemo ovu kučku.
Dignuti u vazduh? - Da.
Kako sam živeo ovako dugo? To je užasna ideja.
Da, pa, kada je loša ideja jedina ideja, ona postaje odlična ideja.
Ko je to rekao?
Ti. Za 9 godina, pre nego što budeš uhapšen.
Šta? - Pokušajte da se fokusiraš.
Moraćemo da se pozabavimo obezbeđenjem. Znate ovu torbu igračaka koju voliš?
Da.
Biti štreber ć se uskoro isplatiti.
Čuješ li me? - Razumeo, Crveni vođo.
Ovo je Baternut Sipi Cup. 10-4, gotovo.
Hajde da pričamo kao normalni ljudi, Ok?
Primljeno... Crveni vođo.
Nešto nije u redu.
Ovde nema nikoga.
Što znači da su ovde.
Sorian je upozorila svoju mlađu osobu da dolazimo.
Jesi li siguran?
Oh, prilično sigurno.
Ne mrdaj. Na koleni. - Žao mi je. Šta?
Vraćamo te u 2050, Rid.
Ne čujem te kroz šlem. Malo prigušuje. Teško te je čuti.
Nemojte me pogrešno shvatiti, tvoja odeća je ipak neverovatna.
Zastrašuje, ali i vrište: „Molim te, nemoj me povrediti“.
Na koleni. Neću ti više reći.
Pa, ti... u pravu si u vezi toga.
Adame, šta to radiš? Uskoro ću dobiti uu dupe.
Ne brini. On ne želi da se bori.
Oni žele da se bore. Oni stvarno, stvarno žele da se bore.
Samo ga pogledaj u oči i nasmeši se.
Nasmej se na način koji kaže: „Želim ovo“.
"Čekao sam ceo život na ovo."
Onda ga udari u delove privatnog kupaćeg kostima.
Adame!- Razumem.
Fiju!
Da!
Adame, ti si na tim kolima, zar ne?
Razumeo, sredovečni Adame.
Zdravo. Fiju.
Adame!
Vhoo!
To je bilo okrepljujuće!
Tata? - Tata?
Žao mi je. Jesi li dobro? - Ovoliko je bilo blizu!
To je bilo neverovatno. - Ovoliko blizu!
Gde je mali Adam? - Dobro je!
Hej, hej! - Hej?
To je auto tvoje majke.
Auto?
Šta radiš ovde?
Otišao sam u motel, i kad te nisam našao tamo,
Ja... mislio sam da ću te naći ovde.
Očigledno, nije kao da si se pritajiio.
Šta je, pakla mu, ovo?
Reći šta? Ti smisli plan, a mi ćemo to uraditi na tvoj način. Zvuči li dobro?
O Bože. Hvala Bogu. Postoji plan.
Počeo sam da mislim da si ovo izmišljao dok si prolazio.
Adame, idem unutra. Pokrij perimetar.
Niko ne ulazi iza mene. - Izvinjavam se. To je bilo grubo.
Rodžer Dodžer.
Grub? Obrijao si mi dupe Subaruom.
Ja... spasio sam tvoje dupe sa Subaruom, sine.
Šta tata radi?
Tata je kritičan. Veliko iznenađenje. - U redu, ja...
Pokušavatš da provališ u veoma osetljivu, bezbednu ustanovu
sa učenikom 6. razreda.
Nisam kritičan. Ja... pripovedam.
Hoćeš li samo prestati? Prestanii. Kuda dođavola ideš?
Da uništim tvoj akcelerator, i ja ću uživati.
Shvataš li da sti prekršio svako pravilo?
Prešao si svaku zamislivu etičku granicu kao da je nije bilo.
Da? Zašto si ti onda ovde, tata?
Zato što to ne možeš bez mene.
Neki ljudi sanjaju o budućnosti.
Ovde u Sorian tehnologiji, mi ga gradimo.
Ako uništiš akcelerator, Sorian će ga jednostavno ponovo izgraditi.
Pa šta će raditi? - Ono što tražiš je ISPCA.
Algoritam sa beskonačnim pomeranjem plazme,
koju sam dizajnirao da stabilizuje crvotočine.
To je matematička jednačina koja će omogućiti putovanje kroz vreme.
Kako uništiti matematiku?
Nikada nisam zapisao algoritam ili ga demonstrirao drugom ljudskom biću,
pa živi ovde u starom bobu,
a u suterenu u neuromorfnom procesoru tvrdom dijamantu.
Govoriš o svom penisu?
Možemo li... možemo li sada biti ozbiljni?
Da. Ne da.
To je čvrsti disk, u redu?
Bože, ti si takvo dete. - Izvinjavam se.
Postoji kristalni čvrsti disk koji pokreće algoritam u zatvorenoj petlji.
To je nervni centar akceleratora.
Dakle, idemo tamo, uništavamo hard disk,
sprečavamo da se izmisli putovanje kroz vreme.
Teoretski, putovanje kroz vreme...
O Bože! Ubijaš me teorijom.
Da, to bi trebalo da uspe. - Dobro. Uradimo to.
Dobro. Dobro. - Dobro. Dobro.
Dobro.
Ovde radite. - Da.
Trebale su ti samo 44 godine da me dovedeš ovde.
Pošteno.
Tako čuvam ovu stvar.
Dakle, to je to? - To je to.
Moram da ti priznam, tata. Nisi se zezao.
Ovde nalazimo čvrsti disk.
Šta se dešava ako ga izvučeš? - Jedna od 2 stvari.
Akcelerator će nastaviti da radi u uspavanoj petlji.
Ali bez algoritma, niko više neće moći da ga programira.
Ili?
Ili dolazi do kataklizmičnog sloma
koji će uništiti sva živa bića u krugu od 160 km.
Pa, nadajmo se da je to prva stvar.
Pristupljeno je panelu neuromorfnog čvrstog diska.
Zajebi to.
Oh!
Oh-ho-ho-ho-ho! - Vau!
Luis.
Maia?
Dugo se nismo videli.
Oh, ovo sranje će postati čudno.
Jesi li stvarno hteo to da nam ukradeš? Uništitiš sve za šta smo radili?
Naš rad je trebalo da ima moralna pravila.
Hteli smo da promenimo svet. - Promenimo svet?
Jedina stvar koja se promenila si ti. Jesi li poludeo?
Sve ove godine finansirla sam tvoj rad.
Nisam ja negativac ovde. Potrošila sam milione...
Stotine miliona mog novca, mog bogatstva.
Mmm. - Samo da finansiram svako tvoje zadovoljstvo.
Ali ovo...
pvo je moje da radim kako hoću.
Sada,
Adame,
daj mi... drajv.
Ne.
Jednostavno ne.
Mislila sam da ćeš to reći.
Dođi ovamo.
Daj mi pištolj.
Maja, Isuse Hriste.
Šta to radiš? Jesi li luda?
Oh, mislim da je to dobro utvrđeno.
Adame, samo je slušaj.
U redu je. Sve je u redu.
Jer će mi Adam dati drajv odmah.
Šššš.
Zar ne, Adame?
Adame? - Adame?
Hej, lepi idiote. Ako ga upucam, i ti ćeš umreti.
Adame?
Razmišljam o tome.
Šta? Kako to misliš da razmislijaš? - Da.
To je komplikovano pitanje. - O čemu treba razmišljati?
To je velika odluka! - Ne, nije to!
Nije. - Moram dobro razmisliti!
Izgubiću svoja sranja ovde!
Daj joj drav! - Daj joj drajv, čoveče!
Daj joj drajv! - Molim te!
Elektromagnetno zaptivanje je ugroženo.
Trči!
Počinje protokol za hitne slučajeve.
Dođi ovamo.
Tata! - Adame!
Oh!
Hej! Pusti me!
Adame, samo se drži!
Pusti me! - Daj mi taj drajv! Odmah!
Pristup zabranjen.
Sklanjaj se od mene! Tata!
Ovuda!
# Pa, uzimam svoje vreme
# Samo se krećem
# Zaboravićeš me nakon što me nema...
# I uzimam šta nađem
# Ne želim više
# To je ispred vaših ulaznih vrata
# Oh da
# Prošlo je tako mnogo vremena
# Prošlo je tako mnogo vremena...
Da.
# Pa, uzimam svoje vreme
# Samo se krećem
# Uzimam vreme
# Oh, krećem dalje...
Uzmi drajv! - Disk!
Sletanje superheroja.
Je li te je ikada 12-godišnji štreber razbio u dupe inhalatorom?
Vreme za večeru, Spanki. - Ne.
Ne!
Dovrši ga!
Ahh!
Hajde!
Hristos! - Ne!
Jezgro probijeno.
Stabilnost reaktora je ugrožena.
Započnite evakuaciju.
Zaključavanje za 2'.
Druže, vreme je da idemo. Hajde.
Ne mogu da ga isključim!
Stani!
Želim svoj drajv.
Ne možeš to imati.
Upucaću ga sada.
Idite iza mene, oboje.
Vidi, tata, tata, te puške pucaju oklopnim mecima.
Dakle, čak i iza vas, mi smo i dalje švajcarski sir.
Hvala na toj informaciji. - Nema na čemu.
Možda se malo raširi. - Možda je dobra ideja.
Maja, ti nisi ubica.
U svakom slučaju ne još.
Slušaj me.
Sve za šta smo radili,
nestaje ako ne povučete taj okidač.
U redu, hajde.
1'30" do zaključavanja.
Ti to možeš.
Uradi to!
Maja, bolja si od ovoga.
Izvini, Luis, ali ti si ovo navukao na sebe.
Može je tako.
Misliš da se igram?
Pitaj svog sina kako se igram.
Morala sam da ubijem njegovu ženu 2 puta
da bih zaštitila integritet svog programa.
Nemoj misliti da neću probiti metak pravo kroz tebe.
Daj mi to!
Ne.
1' do zaključavanja.
Samo nikad nisi razumeo širu sliku.
A ti nikada nisi azumela nauku.
Kako si znao da će to raditi?
Ti oklopni meci sadrže magnetno čelično jezgro.
Ponekad se isplati biti štreber, momci.
Protokol za zadržavanje je pokrenut.
Preostalo je 10". - Vau.
Da, trebalo bi da bežimo. - Da.
9...
8...
7...
6...
5... - Idi!
4...
3...
Sranje! - 2...
1.
Pa, rekao bih da je dovesti svoje dete na posao bio ogroman uspeh.
Uh huh. - Da.
Šta gledaš? - Još uvek si ovde.
Mislio sam da ćeš se nakon što smo eliminisali putovanje
kroz vreme, vas dvoje vratiti na svoja fiksna vremena.
Verovatno je potrebno neko vreme za 30 godina promenjenog vremena
da se sredi.
Mislim da nemamo još dugo.
Osećam da se nešto dešava.
I ja isto.
Sigurno je u redu što smo ovde?
Dobro je. Tvoja mama te vodi u naučni klub četvrtkom.
Vidi, ovaj... tata.
Moramo nešto da ti kažemo.
Ja... već znam.
Znao sam onog trenutka kad sam te video.
Žao mi je, momci. Ja sam, uh
Žao mi je što sam... Neću biti tu za vas niz put,
i mnogo sam o tome razmišljao,
ali ne možeš mi reći kako i kada se to dešava.
Vratio si se ovde
jer niko nema pravo da menja budućnost, pa ni mi.
To je tvoja budućnost.
Ne.
Ti si moja budućnost.
Oboje.
I kako sam ja srećan
da to mogu da vidim?
Nisam bio tamo za tebe.
I žao mi je.
Ali video sam da si rođen.
Gledao sam te kako uzimaš prvi dah.
I nakon što se to dogodi, ništa više nije isto.
Ti si moj sin, Adame,
i volim te.
Ti si moj dečko, i ja te volim. - Dobro. Ne moraš da radite sve...
Voleo sam te od prvog minuta kada sam te video.
I to se nikada neće promeniti. - Ja... shvatam.
Adame, ti si moj dečko. - Tata? Zaista ne moramo da radimo sve...
Ti si neverovatan. - Ok.
Volim te. - Shvatam, tata.
Mislim da ne shvataš.
Ponosim se tobom. - Dobro.
Volim te, sine.
Znaj to u svom srcu. Znaj... Dođi ovamo.
Dođi ovamo.
Vi ste moji momci, i uvek ćete biti moji momci.
Kroz sva vremena.
Volim te tata. - Volim te, druže.
Ne nosi ovo više.
Trebaš mi, tata.
Tako je teško bez tebe.
Znam.
Bićeš dobro.
Bićeš bolje nego dobro. Ti to ne znaš.
Zezaš li me ti?
Jesi li video ovog tipa?
Mora da postoji nešto što možemo da uradimo.
Mogu da smislim nešto.
Stvarno ćeš ovo uraditi?
Hoću.
U redu.
U redu. Možeš li mi učiniti uslugu?
Ne znam hoćemo li se setiti nečega od ovoga,
ali možda će biti eha ili tako nešto, kao što je Laura rekla.
Ali za svaki slučaj,
zagrli mamu za mene.
Hoćeš li uraditi to?
Ne jedan od tvojih jadnih bočnih zagrljaja.
Govorim o nekakvom zagrljaju. Da?
Da.
Sveca mu. - Šta?
Proveo sam 30 godina pokušavajući da pobegnem od mene koji si bio ti.
I reći ću ti nešto, mali.
Mrzim to da kažem, ali ti si bio najbolji deo sve vreme.
Hoćemo li da popušimo ovu bananu ili da sednemo... - Igraj loptu!
Hej tamo.
Zar ne kasniš na posao?
Da. Moram da platim osiguranje kuće.
U kalendaru je, ali ne mogu da nađem izjavu.
Sa tim sistemom arhiviranja? Šokantno.
Šokantno. - Sve bi trebalo da bude onlajn.
Ovako je tata to uradio.
Uzmi gomilu, hoćeš li? - Zakasniću u školu.
O moj Bože. U pravu si. Dobro. Prijatan dan, dušo.
Adame.
Da?
Samo da se uverim da ne budem opljačkana.
Možda jhoćeš
Dođi ovamo! Dođi ovamo!
Aaargh!
Volim te, dušo.
Volim i ja tebe.
Dakle, kao što sam ranije rekao,
naš cilj je da izračunamo varijabilnost gravitacione sile,
što u potpunosti zavisi od toga da li je vaš put kretanja
prema Zemlji ili se udaljavate od nje.
Dakle, hajde da definišemo gravitacionu silu Zemlje na objekat
po Njutnovoj gravitacionoj formuli.
F je jednako velikom G, Njutnovoj gravitacionoj konstanti,
pomnoženo sa m1 x m2
podeljeno sa r2.
A m1 je masa Zemlje, m2,
m2 je masa objekta na koji Zemlja deluje.
I r... - Možete li da veruješ ovom tipu?
Govori već 15'. Uspeo je da uspava ceo razred.
sila je direktno
Izgledaš budan.
Ne, ne, ne, ne, ne, ne.
Istrenirao sam se da
da brzo zaspim, ali da držim oči otvorene.
Pogledaj.
Treba verovati u čudo.
Jesi li ozbiljan?
Kul, zar ne? - Da.
Da. - Super kul.
Ja sam Adam. Adam... Adam Rid.
Laura Šejn.
Drago mi je da smo se upoznali. - Takođe.
Ja ću, hm... biću tih. - Dobro.
Gde nalaze ove goste predavače?
Jel' tako?
Kao da su genetski modifikovani da nam dosađuju do smrti.
I vi ste potpuno gostujući predavač, zar ne?
Da, jesam. Da. - Sranje.
Koja je tvoja oblast?
Hm... računarska lingvistika.
Nema šanse! - Da.
Ne znam šta je to. Hm - Oh.
Kakve to veze ima sa letenjem? - Uh... nikakve.
Oh. - Da.
Oh. Mislim da si na pogrešnom mestu.
To je subjektivno. Ovo je Šefer 309? - Bukvalno na pogrešnom mestu. Farel 309.
Ne - Da.
Ne. Da.
Ne mislim tako
Da. Uf. - Dobro. Oh.
Znao sam. - Dobro. U redu.
Bingo. Da. Dobro. Dobro.
Onda sam u pogrešnoj zgradi.
U stvari, ti si u pogrešnom kampusu.
Onda sam izgubljena.
Ne više. Pronašao sam te.
Mogu... mogu te otpratiti do Šefera.
Jesi li siguran? Mislim, ne bih volelaa da ti ometam san.
Ja, uh...
imam vremena.
Plus
Dobro.
Dobro. - Da.
# Kad ljudi stalno ponavljaju
# Da se nikada nećeš zaljubiti
# Kada se svi povlače
# Ali izgleda da ne možete zasititi
# Neka moja ljubav otvori vrata
# Tvome srcu - Neka moja ljubav otvori vrata
# Ooh - Neka moja ljubav otvori vrata
# Neka moja ljubav otvori vrata
# Ooh - Neka moja ljubav otvori vrata
# Ooh
# Jedini ključ tvog srca
# To može da te spreči da se raspadneš
# Pokušajt danas, naći će svoj način
# Hajde i daj mi priliku da kažem
# Neka moja ljubav otvori vrata
# To je sve za šta živim
# Oslobodi se bede
# Samo jedna stvar će te osloboditi
# To je moja ljubav
# Neka moja ljubav otvori vrata
# Ooh - Neka moja ljubav otvori vrata
# Kad te zadesi tragedija - Neka moja ljubav otvori vrata
# Ooh - Ne dozvoli da te povuče dole
# Ljubav može da izleči tvoje probleme - Neka moja ljubav otvori vrata
# Ooh - Tako si srećan što sam tu
# Neka moja ljubav otvori vrata
# Tvom srcu
Preveo: suadnovic