ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
У попередніх серіях...
Ти не справжній.
Я уявний друг Гейлі.
Я ще не бачив одразу стільки юних осіб, які гостро потребують перевиховання.
Мені потрібно знати, хто вбив мого Майкі.
У тебе в домі ворог, що вбив твоїх дітей.
Майкі не з ними.
Привіт, Амандо.
Вона моя донька.
Твоє життя перетворилося на суцільну руїну.
Як я можу покладатися на тебе? Забирайся.
Що ти робиш? Вставай з рейок.
Ти був з нею, коли її викрали.
Хочеш, щоб я пішов? Добре!
Радий чути. Бувай.
Бувай, напарнику.
Геппі? От лайно собаче. Я вбив уявного друга своєї дитини.
Це один з моїх найкращих людей.
-Блу! -Блу?
Це лайно стає все більш дивним.
Мене звуть Геппі.
Я уявний друг, і ніхто в мене не вірить.
Ми віримо в тебе.
Так, пробачте, я просто...
Я ніколи не думав, що опинюся в такому місці. Без образ.
Ніхто з нас не думав, друже.
Але ти маєш пам'ятати, це не твоя провина.
Добре, це так мило. Ви дуже милі. Але це моя провина.
Вона повірила в мене, а я підвів її. Погляньте на мене.
Я тану. Мій колір, моє вбрання...
Я був синій, наче чорничне морозиво, а що зараз?
Ти й досі дуже синій.
Геппі, у світі мільйони уявних друзів, таких як ти.
Які чекають того часу, коли їхні юні друзі припинять вірити в них.
І ми зникнемо назавжди.
Я знав, що цей день настане. Я просто...
Просто не думав, що так швидко.
Ми маємо навчитися відпускати їх, коли вони вирішили піти.
На те ми й уявні друзі.
Рано чи пізно, ми приречені на небуття.
Але нам з Гейлі ще стільки треба зробити, в стільки ігор зіграти.
А її перше побачення...
Піп, ти теж хотіла б щось сказати?
Саме так. Це не монстри під ліжком.
Це пеніси.
Величезні, огидні пеніси!
А ще ця Джуді Блум, хай їй трясця.
Два тижні з її книжками,
і моя подруга залетіла та народила на уроці алгебри.
Це ти про «Веснянкове зілля»?
Привіт, друже.
Всього одна зефірка? Вони ж безкоштовні.
Я заслуговую лише на одну, і лише тому, що без неї це буде не гарячий шоколад.
Там усередині ти по-справжньому відкрився.
Я пишаюся тобою. Закуримо?
Ні, дякую. Мені вистачило кокаїну цього тижня.
Добре, не падай духом.
Люди втрачають фантазію, Геппі.
Були часи, мені здавалося, що ми останні, хто залишився.
Вимираючий вид.
Але потім я знайшов нового друга.
-Нового друга? -Так.
У якого достатньо віри для сотні уявних друзів.
Ти випадком не з тих хлопців у краватках, що дзвонять у кожні двері?
Авжеж ні.
Не можу пообіцяти тобі райського життя у загробному світі.
Але якщо тобі, так би мовити, потрібне тепле місце, де заночувати,
будь ласка, залишайся з нами, доки знову міцно не встанеш на копита.
Не хочу нав'язуватися.
Маячня. Жодних проблем.
Хіба що в тебе є, куди піти.
Чорт забирай.
Казали, як не пуля, то падіння тебе доб'є. Але ж ти диви.
Я лише добряче розтрощив тобі яйця, так?
Досі не вірю, що не зачепив жодного важливого органу.
Може, щось в тебе там ще крутиться.
Зараз слухай сюди. Забери свої руки звідти і слухай.
Коли я тебе підстрелив, ти намагався сказати мені пароль, так?
-Блу. -Так.
Тоді мені було насрати на той пароль.
Але зараз обставини змінилися, і він мені потрібен, розумієш?
-Блу. -Так.
Отож, добре покопайся в себе в макітрі
і порадуй мене тим паролем, друже.
Ти його точно знаєш, тож просто скажи мені його.
Сучий ти...
Я вже ламав кістки інвалідам, тож кажи пароль.
Господи Ісусе!
Хо-хо-хо! Щасливого Різдва!
Господи, яка потворність...
Блу?
Одягни вже штанину, чи я відріжу тобі ногу й засуну її туди сам.
Перепрошую.
Чим церква може допомогти вам?
Отче, дякувати Богові, ви тут.
Ця бідна душа... Він іммігрант.
Він майже не говорить англійською, і він...
-Він шукає притулок. -Блу.
Він випав із вікна, наче бідолашне кошеня.
Дещо пошкодив собі макітру, тож він трохи не при собі.
-Благословляю тебе, дитя. -Ага.
А ви ж знаєте, як зараз поводяться з нелегалами.
-Перепрошую. -Так?
У мене грін-картка.
Яка різниця, як Ватикан відмазав вас. Добре, що ви тут.
Але розумієте, те дитя, деякі погані люди розшукують його.
І це не міграційна служба.
Отож, розумієте, у нього єдина надія – знайти притулок тут.
Ми всі – сини Господні під цим дахом, але...
Вірно! Я завжди так і кажу.
Якби мені платили кожен раз, як я це...
Можливо, ви зможете трохи подивитися за ним для мене,
доки я виконаю одне доручення в дусі Старого Заповіту? Ви розумієте.
Так, розумію, як це виглядає.
Може здатися, що це дещо занадто.
Наче та в'язниця, електричний стілець, «Мамо, я йду!»
Але насправді йому це подобається.
Це необхідно задля його ж безпеки, на кшталт сповивання немовля.
Повірте, якщо цього не зробити, це дитя, оком не змигнете,
бігатиме від вас голяка по вулиці.
Гадаю, і ви, і я розуміємо,
що церкві не потрібні такі скандали, чи не так?
Сподіваюся, це для його безпеки.
Для його ж безпеки.
-Воруши бісовою ногою. -Блу.
Добре, Майкі. Побачимося пізніше.
Бережи себе, друже. Я скоро повернуся.
Блу.
Добре.
Це допомагає вам?
Молитва?
Розмови з речами, яких не існує.
-Він коли-небудь відповідає? -Кожного дня.
Як би не було темно, він завжди знайде шлях указати на світло.
Так. Зі мною таке теж траплялося.
Як швидко ви повернетеся?
Щойно отримаю те, що мені належить.
Блу.
Ось Джеррі.
Де?
Отам. З бородою.
Він грає мудреця.
Він наче мав бути зі Сходу?
Він репетирував щодня.
Йому лише треба трохи батьківської уваги.
Як і мені. Поводься добре.
Не хотів би пристрелити чиюсь безневинну матусю.
Ось він виходить.
Цього року ти був дуже поганим хлопчиком, ти знаєш це?
Я знаю все про тебе і цього сраного Санту, що краде дітей.
Ця поведінка робить тебе першим у списку неслухняних, розумієш?
Але чого ти точно не знаєш,
а інакше б уже спробував використати проти мене,
це що серед тих дітей моя дитина.
Я дам тобі час це перетравити.
Чи, можливо, ти просто брешеш.
Тоді б це означало, що я граю з тобою.
Але якщо ти подивишся мені в очі, то зрозумієш, що я не граю з тобою.
Ніколасе, я бачив дохлих котів, у яких життя було кращим за твоє.
Співають дуже добре, чи не так?
У тебе Гейлі.
Тому ти зараз зробиш один дзвінок, і її доставлять мені сьогодні ввечері.
Та невже?
Саме так. Ось як ми вчинимо.
Сьогодні опівночі, у твоєму будинку.
Твоя чарівна дружина та щуреня зі сцени
мають бути вдома, коли я прийду.
Так я знатиму, що в нас обох на кону наші родини.
І так я буду впевнений, що все пройде рівно, гладко й легко.
Як десять центів за стакан лимонаду.
-Справді? -Так.
А які будуть мої десять центів?
Ти про що?
Дівчина – це стакан лимонаду, тож які будуть мої десять центів?
Все, що ви скажете, залишиться таємницею.
-Єдиний, хто почує цю розмову, це Бог. -Блу.
Як учить нас Євангеліє від Іоанна,
не варто соромитися того, ким ми були,
а варто прославляти Божу благодать, що смертю Ісуса
духовно відроджує нас й очищує нас від...
Саме так, наших гріхів.
Ви знаєте латину.
Ви готові сповідувати свої гріхи?
Слухаю тебе, сину мій.
Найкраща новина за цілий день.
Отож, здається, чийсь татусь колись працював поліціянтом.
Не дуже добрим поліціянтом.
Не дуже кмітливим поліціянтом, а був великою, смердючою, пітною свинею.
Нікому нікого не нагадує ?
Ні?
Чудово. Повеселимося.
Будь ласка, покладіть руки на парти.
Руки. Рівно.
Почнемо. Тримаємо руки.
Гейлі?
Хто це? Назви себе. Інакше всі постраждають.
Ніхто не любить стукачів.
Не лізь не у свою справу.
Отож, якщо Гейлі назве себе, вона поїде додому.
Це обмежена пропозиція.
Розумієте?
Це я. Я Гейлі.
Поглянь на себе. Тебе, мабуть, часто дражнили.
Ти виглядаєш, наче сирітка Енні.
Але ти ж не сирітка, чи не так?
-Ні. -Добре.
Рибалка рибалку...
Все, що тобі потрібно, – це відповісти на одне питання,
і ти зможеш піти. Звучить гарно?
Гейлі, як звуть твого батька?
Нік!
Мого батька звуть Нік. Не чіпайте її.
Я з самого початку бачив це у твоїх очах.
Гейлі, боюся, у мене для тебе погані новини.
Твій батько помер.
Так.
Нік Сакс вирушив на небеса на велику зустріч анонімних йолопів.
Усі твої мрії про лоскоталки та прогулянки на плечах... пуф!
Білий лицар не прийде рятувати тебе.
Ніяких «жили вони довго та щасливо». Це реальний світ.
Звалище дитячих мрій.
Гейлі.
Гей, там.
Я знаю, про що ти думаєш. Що Гейлі пішла та забула про тебе.
Але що я казав сьогодні на зустрічі?
Наші життя пов'язані тисячами невидимих ниток.
Поряд з цими сентиментальними зв'язками
наші дії стають причинами й призводять до результатів.
Нічого в житті не відбувається випадково.
Збігів не існує.
Існує доля.
Нехай ця думка гріє твою душу протягом наступних годин і днів.
Я нічого не зрозумів із того, що ти сказав.
Але звучить непогано.
Вір.
Не хочу забігати наперед,
але щойно ти побачиш мого друга, ти, можливо, знайдеш своє майбутнє.
Гейлі – єдиний справжній друг, якого я мав.
Я намагався завести нового, але з цього нічого не вийшло.
Ви чули це?
Ні, я не чув.
Але знаєш, що я чув?
Він удома!
Заради всього святого, жінко, замовкни!
Блу.
Почуй...
мій зов.
Почуй...
-мій крик. -Блу.
Потойбічний духу,
я закликаю тебе!
-Джеррі, це Геппі. -Геппі?
Щасливий кінь - еге ж! Такий дотепний...
Не треба цієї пісні.
Вибачте.
Я такий радий з тобою познайомитися. Я так багато чув...
Ти любиш ігри, Геппі?
Ігри? Я знаю купу ігор. Ти які ігри маєш на увазі?
-Де він? -Я не бачив!
Я не бачив.
Господь позбавив людину щастя смерті.
Що, в дідька, це означає?
Закладаюся, ти б не загубив його, якби він був дитиною.
Срана робота.
Хо-хо-хо! Щасливого Різдва!
Я гадав, у рулетці обертається колесо з кулькою.
Це російська рулетка.
Візьми його. Піднеси до голови.
Натисни на гачок.
Зброя – дурна річ. Від неї люди клякнуть.
-І тому не потрібно... -Візьми його!
Але чому, Малиновий? Я гадав, ми друзі.
Але ж в тебе немає друзів, Геппі. Я гадав, ми це з'ясували.
-Ти втратив Гейлі. -Бери його!
Що тобі втрачати? Візьми його!
Будь ласка!
Давай, Геппі, зроби це!
Тисни на курок.
Давай!
Відстій.
Передай пістолет Капітану Млинцю.
Ні, будь ласка! Я не хочу вмирати!
Передай пістолет Млинцю!
Поглянь, Джеррі.
В нього закороткі руки, щоб тримати револьвер.
Ні!
Мамо, я вдома.
Купила тобі нові ліки.
В інструкції написано: «несумісні з молоком».
Вона спить.
Я знав твого батька дуже добре.
Він був лідером. Надійним чоловіком.
Я вважав, що в тебе є щось від нього.
Але ця дівчина, що стоїть переді мною, була б для нього великим розчаруванням.
У Ніка Сакса є дитина.
Ти знала це, але приховала від мене.
Ще декілька годин тому я й гадки не мала, що тебе цікавлять діти.
Якщо б ти знайшла навіть обрізок нігтя,
який міг належати Саксу, ти мала б мені повідомити.
Відтепер ти будеш першим підозрюваним у справах із торгівлі дітьми.
З тобою покінчено.
Ми домовлялися.
Я приводжу Сакса - і нас більше нічого не пов'язує.
Поглянь на це з позитивної сторони.
Ти можеш провести Різдво зі своєю матір'ю.
Насолоджуйся.
Врешті решт, можливо, їй залишилося недовго.
Будь ти проклята, фарбована шльондро!
Подякували б. Ця штука напевно хижа.
Гей, Іза, ця твоя відьма,
вона розкидує котячу вовну по всьому дому.
-У мене вже всі хащі в хутрі. -Господи.
Цей соус пахне цікаво.
Білявко, скуштуй. Додати щось?
Гей, стерво, я не збираюся куштувати цей соус.
Ти не бажаєш матусиної менструальної марінари?
Тобі сказати правду?
Непоганий.
Мені це все вже набридло.
Ви заливаєте свої надуті ботоксні вареники,
наче все, як завжди.
Але мова йде про мого сина, моє янголятко.
Мій дорогий хлопчик, моя дитинко.
Невже ви не розумієте? Це не просто шоу.
Це реальність!
Дорогенька, з нами тут стара відьма, що додає свою менструальну кров у соус,
щоб воскресити твоє дитя із мертвих.
Про яку реальність ти говориш?
Чия б корова мукала.
Наче отам усе справжнє.
З цими пані на сьогодні все, Іза.
Це вже схоже на нудоту. Можливо, спробуємо...
Він прийшов. Він прийшов!
Господи Ісусе!
Щоб я сказилася!
Блу?
Я ж казала, соус непоганий.
Ти, сучий сину.
Минулого разу дещо пішло шкереберть.
Шкереберть?
Гадаю, ми обидва маємо визнати, що жалкуємо про те,
що сказали чи зробили.
-Справді, я жалкую. -Так.
Гей! Розумію, мій косяк.
Дідько, Саксе!
Існує таке поняття, як кодекс.
Ні, навіть не починай цю хрінь про честь серед покидьків.
Так, я покидьок. Ми всі покидьки.
Але честь... Ти сказав «честь». Ти хоча б розумієш, що це?
Думаю, так.
-Ні. Ти не розумієш. -Добре.
Це твоє кредо.
Щось, заради чого ти живеш, окрім власної смердючої шкіри.
Власної шкіри? Тієї, що ти хотів передати Блу?
Передати Блу. Ти вбив нас.
Ти вбив своїх друзів.
-Власно, твоїх друзів. -Ні.
Ти відтяв мені пальця.
Я ж вибачився, Ле Тику.
Ось і воно. Для тебе це все жарти.
Ле Тик, Ле Тик, ха-ха-ха.
Знаєш...
Я не дуже багато маю, я це визнаю.
Але я маю більше за тебе. У тебе ж немає нічого та нікого.
Це вже особисте. Якби ти віддав мою річ, нічого цього б не було.
Так, звісно.
Лише тільки дай. У цьому і є весь грьобаний Нік Сакс.
Ле Дік.
Ось у чому справа. У мене є...
Десь там є дитина. Дівчинка, їй потрібна моя допомога.
Я можу допомогти їй. Мова не про мене.
Я можу врятувати її.
Може, це і є момент, коли я можу захистити щось, крім власної шкіри.
Я не маю приносити лише хаос і руйнування до усього, чого торкаюся.
І все, що мені потрібно для цього,
це трішечки вибухівки.
Ти справді розігруєш із себе героя?
Ти серйозно? Тому що...
ти не рятуєш, Саксе. Ти вбиваєш.
Динаміт теж згодиться, якщо його легше дістати.
Ну ж бо. Допоможи мені!
Гей, я заплачу тобі.
-Гей. Що? Що це? -Мої власні гроші.
Ти змусив мене грати.
Ну ж бо.
Зачини за собою двері.
Щасливого Різдва.
Що з тобою сталося?
Ви познайомилися на його зустрічах? З Малиновим?
Він сказав, що він мій друг.
В нього це добре виходить. Полює, коли ми вразливі.
Обіцяє нове життя, щось, що заповнить порожнечу.
Тепле місце, щоб переночувати.
Вони отримують кайф від знущань, він та хлопець.
Потім вони підвішують тебе тут, а згодом убивають.
Чи ти стаєш непотрібним для свого друга.
Тоді ти просто зникаєш.
Ні, це марно, я вже покійник.
Наче пісок, що тече у пісочному годиннику.
Послухай, друже, якщо втечеш звідси,
передай Джеймі Сью, що Жабагуз помер із думками про неї.
Добре.
А тепер поцілуй мене.
Я бачу водяні лілії.
Мені шкода твого батька.
Ти був правий. Ніхто не врятує нас.
Ми можемо розраховувати лише на себе.
У мене є план.
Ці двері ведуть на вулицю, і вони не замкнені.
Розділимося.
Вони не зможуть зловити нас на вулиці.
Чудова ідея. Тоді ми закінчимо всі, як твій батько.
Я розумію, ти наляканий. Я теж.
Якщо залишимося, нічого доброго не буде.
Двері зачинені.
Ось усе й вирішилося.
Вилазимо.
За мною.
Гейлі, що будемо робити?
Хто дозволив вам залишити ваші місця?
Спочатку доглядав за бабусею, а тепер це.
Послухайте, мені не можна вас вбити.
Ви – подарунки, розумієте? Вас пообіцяли.
Але це не означає, що не можна завдати вам болю.
Це буде, як візит до дантиста. Тільки набагато гірше.
Побігли!
Розділяємося!
Я розбудив тебе?
Ніколасе.
Бачу, твоя половинка в будинку, як і домовлялися. А де дитина?
-Він тут. -Так, він тут, чи не так?
Ти б, не вагаючись, залишив дитину під вогнем,
аби отримати, що хочеш.
-О, Великий та Могутній Сакс. -Так.
Це не твоє, Саксе, тож, може, перейдемо до справи?
Де Гейлі?
Де Майкі?
В багажнику.
Панове, відкрийте багажник.
Ні. Блу, я шокований.
-Годі. -Добре, не дуже шокований.
Я очікував, що можуть бути гості,
тому, на всяк випадок, придбав для Майкі повний боєкомплект.
Зокрема, замінований жилет.
Хто вгадає, що це в мене?
Ніхто? Моя власна розробка.
Не знали, що я такий спритний?
Відпущу палець – і воно шандарахне на весь район,
разом із твоїм паролем і, якщо цікаво, твоєю родиною. А зараз...
хтось приведе сюди мою доньку, негайно, хай йому грець.
Тому що рука починає стомлюватися.
Майкі не в багажнику, Ніку.
Не знаю, що змусило тебе так думати.
От дідько.
Я попереджав тебе.
Ой, та годі.
Добре. Ти, ти і ти, вбийте його.
А я навідаю свого племінника.
Ні, не перед дверима Асоціації домовласників.
У гаражі.
Могло бути трохи краще, так?
Так, Геппі. Буде лише трошки боляче.
Вау, той шокер, напевно, добре прочищає пазухи.
Ти так добре побіг.
-Краще сказати, пошкандибав. -Стули пельку.
Слухайте, я розумію, треба виконати роботу.
Не поспішай, друже. Адже ти помираєш лише один раз.
-Ти що, жартуєш? -Це ж Нік Сакс!
Ну що ж, дякую.
Просто...
Іноді життя йде проти тебе.
Як той вилупок з монтувалкою.
Або вантажівка з дальнім світлом.
Повертаєш голову, а там фари. І кажеш собі:
«Як ти її не помітив?»
Стули пельку.
А де брезент?
Чи вам кортить цілий день відмивати гараж боса?
Застеліть брезент, чорт забирай.
Де я зупинився?
Справа в тому, що останнім часом я почав по-іншому дивитися на речі.
У такі моменти, як цей...
урешті розумієш.
Коли врешті вже пізно.
Саме так.
Іронія! Так це називається.
Іронія долі.
Тебе намагаються попередити, але хіба ти слухаєш?
А потім уже пізно.
Бам! Наче сокира проміж очей.
Я порушив усі клятви, усі обіцянки, усі кодекси.
Підвів...
тих, кого навіть не бачив.
Дідько, єдиний, хто досі вірить в мене, це уявний друг моєї дитини.
Я тут стою на колінах, мені треба відлити, а я лишень думаю,
що залюбки б зараз побачив тут той маленький синій геморой.
Ніку? Я тут! Ніку!
Як мило.
Він розмовляє з речами, яких тут немає.
Доля існує.
Тепер ти...
Тато!
Господи!
Мамо, чому ти не спиш? З тобою все гаразд?
Давай, я відведу тебе в ліжко.
Твій батько.
Я маю сказати це тобі, інакше мені ніколи не полегшає.
Мамо, ти прийняла ліки?
Одного дня до нас прийшли чоловіки.
Вони хотіли побачити дитину, побачити тебе.
Підійшли до твого ліжечка.
Я спитала, чи є в них діти.
І один з них поклав руку на тебе, прямісінько на твою маленьку голівку.
«Ні. Господь не ощасливив мене».
А потім він сказав, якщо тато не буде грати за їх правилами,
я дізнаюся, що означає
не бути ощасливленою.
Коли твій батько дізнався, він розлютився.
Він хотів вивезти нас кудись, де вони не змогли б нас знайти.
Ми посварилися по дорозі.
Потім він поїхав здати свій жетон та зброю.
Більше я його живим не бачила.
Мамо?
Господи, я так хочу пити.
Мередіт,
тобі варто припинити захищати мене.
Мамо, я приймала неправильні рішення в житті,
але твій захист до них не відноситься.
Можливо.
Але зараз моя черга захистити тебе.
Добре?
Добре.
Ті чоловіки, що погрожували тобі, коли ти була немовлям.
Той, що приходив сьогодні, був серед них.
Блу?
Той, що приходив?
Мамо?
Господи, мамо.
Мамо?
Ну ж бо, мамо!
Добре, хлопці, знімайте з запобіжника.
Стули пельку.
Гей, Саксе.
Ти не проти, якщо я... Розумієш?
-Закарбуєш момент? -Так.
-Ти ж жива легенда. -Ненадовго.
-Годі, ти зрозумів, про що я. -Давай.
Добре, чудово.
Дай мені пістолет.
Добре, поїхали.
-Три, два... -Тато!
-Геппі! -Ніку!
Гепе, що з тобою сталося?
Мені холодно, Ніку.
Що ти зробив з ним, монстре?
Зараз слухай сюди, ти, маленький синій засранцю.
На фамільному гербі Саксів два лева тримають напис:
«Смерть, потім дружба».
Мені дуже важко це казати, тому я скажу це лише раз.
Я вірю в тебе.
Ти кажеш те, що я чую?
НАПАРНИКИ?
Я кажу, якщо ти живий, це означає, що Гейлі теж жива.
Тож збери своє уявне лайно до купи.
Тому що в нас ще є незакінчена справа.
Переклад субтитрів: Андрій Кисельов