ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
У попередніх серіях...
-І куди їхати? -А я звідки знаю?
Це ти детектив!
А що ж той чоловік?
Можеш описати?
Кажеш мені, який в нього вигляд, я кажу йому, він малює.
-Ти мені винна. -Я нічого не винна.
Єдиний, кого ти кохала, зруйнував свій шлюб...
Я не можу.
...батька застрелили на службі.
Мати божеволіє.
Я приводжу тобі Сакса, і ми квити.
Ось це отримали батьки інших дітей, що зникли.
Будь-який коп, чогось вартий, встановить стеження.
Спитає про листівку.
Поговори з Місіс Кігтик.
Нагадує мені знайомого хлопця, що працював у «Гімбелс»,
Він повісився.
Мій монстр ще дуже живий та здоровий.
Не він. Його син...
Ти дуже схожий на свій портрет.
Ніку, з тобою все гаразд? О ні!
Я тебе бачу!
О ні! Будь ласка!
-Ти... -О ні!
Мене можна торкатися, тільки якщо віриш у мене.
Прощавай.
О Господи. Ні.
Треба йти за ним.
Ніку, з тобою все гаразд?
Він би мені око на дупу натягнув, якби не ти.
Ти врятував мене.
На теж ми й напарники.
Заспокойся.
Тікаймо звідси.
Що це?
«Шлях до серця чоловіка лежить через його шлунок».
«ФАБРИКА ПЕЧИВА З ПЕРЕДБАЧЕННЯМИ»?
ТАЄМНИЦІ САССЕКСУ.
Мій колишній вивіз мене з Мангеттену.
У прямому розумінні. На своєму авто. Але зараз я чарівна спокусниця Сассексу.
Мене можна позбавити титулу на конкурсі.
Але їм не вдасться відібрати в мене гордість.
Вони вважали, що офісна в'язниця зламає мене.
Але вона тільки зробила мене сильнішою.
Я боялася стати кормом для риб.
А зараз я борюся із цими стервами.
Бідолашна Ізабелла!
Втратити своє дитя – це найбільше горе для кожної матері.
А втратити чотирьох одразу... Я й найгіршому ворогові такого не побажаю.
Хоча, за іронією долі, Ізабелла і є тим ворогом.
Звісно, я співчуваю Ізабеллі. Я ж не безсердечна.
Але це зовсім не означає, що я пробачу їй все те лайно
на весіллі Іді.
Ізабелла впорається.
Смерть – це невід'ємна частина італійського життя. Смерть і добрий соус.
Ти зробив це з моїми хлопчиками.
Як ти могла таке навіть подумати?
Ти їх дядько.
Ти мав захищати їх, відгородити від такого життя.
Вони були дорослими, Ізабелла.
Вони були дітьми!
Вони були достатньо дорослими, щоб зробити вибір,
та достатньо дорослими, щоб отримати кулю.
-Ти не хочеш вимкнути камери? -Камери залишаться.
Твої хлопці лежать там зі звернутими шиями,
а ти впускаєш цих хижих стерв'ятників.
Я не соромлюся показувати людям, хто я є.
Ти жорстокий, Блу.
Ти був жорстоким хлопчиком і став жорстоким чоловіком.
Дружина-білявка, будинок, ці кляті светри.
Без лайок, будь ласка.
Тобі набридли твої пальці?
Ніщо не змінить твоєї сутності.
Добре. Ідемо всередину. Десять хвилин.
Гарна робота.
Попереджаю вас, місіс Скарамучі, це видовище не для слабких нервів.
Я готова.
Ні!
Покажіть мені!
Майкі...
Хлопчику мій...
Ні!
Знято.
Ізабелло, треба зняти, як ви їдете.
Забирайтеся всі звідси, негайно.
Особливо ти.
Не варто було тоді йти до торгового центру.
Він був переповнений.
Але я обіцяла Келу автограф від «Віши».
Він знав кожне слово у різдвяній пісні Сонні.
Ця пісня грала, коли я загубила його.
Дивно, як такі речі в'їдаються в пам'ять.
Ця пісня й зараз у мене в голові грає по колу.
Час іти.
-Якого дідька? -Пробач.
Я дуже співчуваю тобі,
але не можу грати з тобою в детективів усю ніч.
Це сопливі історії, а не зачіпки.
-А як же червоні листівки? -Можливо, можливо.
Та ми ще не зрозуміли його почерк.
Кел зник на виступі Шайна.
Як і Гейлі. Я розумію, справді.
Але я не можу перевіряти кожну родину, в якій зникла дитина, в надії,
що той, хто приніс тобі листівку...
Ви чули благу вістку про Царство Боже?
Ви чули благу вістку про Царство...
Ви чули благу вістку про...
Ви чули благу вістку про Царство Боже?
Чому б ні. Я не чув. Але залюбки послухаю.
Прошу, проходьте.
ФАБРИКА ПЕЧИВА З ПЕРЕДБАЧЕННЯМИ
Екскурсія на фабрику печива!
Гейлі була б у захваті.
Той вишкребок знає, що до чого.
Йо, Конфуцію, як щодо відвести мене до вашого боса?
Обличчя людини – наче мапа...
...її життєвої подорожі.
Дідько.
Він сказав: «Твоє обличчя виглядає так, наче його переїхала...»
Гей, ти знаєш китайську?
Гейлі вивчає її в школі.
Брешеш!
Це мова майбутнього.
За останній тест ми отримали блакитну зірку.
-Справді? -Було не важко.
Пробачте дідуся. В нього маразм.
Вже майже обід. Може, знімеш піжаму, дідусю?
-Можу чимось допомогти? -Ми шукаємо вашого боса.
Ми, тобто я.
Ви знайшли її.
«Шлях до серця чоловіка лежить через його шлунок».
Так. Це одне з наших. Я не здивована.
Ми єдині розповсюджувачі в окрузі.
І, між нами, ми скоро вийдемо на ринок Делаверу.
Мої вітання.
Це маячня, але чи можна сказати, звідки це передбачення?
Це не маячня.
Воно було написане кілька років тому.
Іноді печиво довго залишається на полицях, очікуючи свою пару.
Свою пару?
Вважаєте, ми надсилаємо їх навмання?
-В деякому розумінні. -Невірна відповідь.
Я забагато бачив у своєму житті,
щоб вірити у ці дурниці.
У всесвіту є свій порядок.
Передбачення проливають світло на нього.
Кожен знаходить те, що має прочитати.
Вона допомагає, Ніку. Будь ввічливим.
Я спробую добирати слова.
Я розумію, що для того, щоб продати це сухе несмачне печиво,
ви вимушені впарювати цю байку,
яка, по правді, робить вас дурепою.
Але не існує ніякого космічного порядку.
Всесвіт – жорстоке байдуже падло,
що трахає тебе при кожній слушній нагоді.
А як вирішиш, що все скінчилося, тебе перегорнуть і трахнуть ззаду.
Гадаєте, мене лякають скептики?
Неможливо домінувати у трьох штатах,
коли боїшся скептиків.
У мене щойно встав.
Гляньте на це так, містере Саксе.
Це передбачення привело вас сюди, чи не так?
Воно та шостий автобус.
Невже це не вдача?
Адже я знаю, звідки ваше печиво.
Чайна «Ном Ва».
Вулиця Сто вісімдесят першої дивізії? Це де?
A, собача кров!
Чайнатаун.
Я думала про те, що ти сказав учора.
Про камери?
Про чоловіка, що вбив моїх синів. Про кілера.
Я хочу стати кілером, тато.
Джеррі, благаю. Чому ти хочеш стати кілером?
Вони вбивають людей, тітонько Іза.
О господи.
Але ти знаєш, що кілер – це не просто вбивця.
Це особлива людина.
Він не соціопат. Соціопати вбивають для задоволення.
-Розумієш? -Для задоволення.
Кілер – це бізнесмен. Він вбиває за гроші.
Тому в мене виникло питання...
...хто заплатив тому чоловікові за вбивство моїх синів?
По правді...
Я вважаю, що це могло бути вбивство з помсти.
Помсти?
Не секрет, що колись у житті я робив деякі погані речі.
Я не завжди був гарною людиною.
Так, це правда.
Але є одна планка, нижче якої я ніколи не опускався і ніколи не стану.
Ось це...
...так зване реаліті-телебачення.
Це вірус, Ізабелла.
-Я відчиню. -Сидіти!
Чи суспільство карає тебе за це?
Ні. Воно винагороджує тебе.
Щедро.
Можливо, дивлячись згори,
з висоти ста мільйонів футів
наш Господь...
...вирішив взяти справу у свої руки.
Він сказав: «Це неправильно».
«Це не той світ, що я створював сім днів.
Це не те, чого я бажав людям, для яких пожертвував власним сином».
І тому, Ізабелло, як у нього й заведено,
Господь покарав тебе.
Він помстився тобі, око за око.
Вбив твоїх хлопчиків, наче тих бідолашних первістків єгиптян
у прадавні часи.
Все через невдалий вибір, який зробив один з їх батьків.
Це не моя провина.
Це навіть не провина кілера.
Це твоя провина, Ізабелло.
Їх вбила ти.
Я відчиню.
Фрапучіно?
Блу, дякую, що приїхав так швидко.
Звісно. Я до ваших послуг, містере Жук.
Ти знаєш, чого жуки прагнуть більш за все?
Мертвої плоті?
Мертвечини.
Темряви. Тіней.
Щілини в стінах, багно під камінням.
Дірки в сирі, світові порожнини, можна сказати.
А що ж жуки ненавидять більш за все?
-Світло? -Незахищеність!
Ти входиш у кімнату вночі, клацаєш вимикач,
і вони розбігаються по всіх кутках. Розумієш?
Розумію.
Ти впевнений?
Незважаючи на розмитість, я точно знаю, хто це.
«Дженерс» більш прихований, ніж це.
Це сімейне питання, я замну його. Ні, вирішу його. Обов'язково.
Це ще не все.
Твоя людина, містер Хо-Хо-Хо...
Джуніор Мозел?
У нього наказ не залишати...
...вантаж.
Просто скажи це, Блу.
Дітей.
Не хочу критикувати те, як ти ведеш справи, Блу,
але люди, яких ти наймаєш, наводять на тебе тінь.
Тобто, той костюм Санти, він вульгарний, тобі так не здається?
Всі люблять Різдво, але, можливо, він трішки перегинає палку.
Ти гадаєш, йому можна довіряти настільки відповідальну роботу?
Так, він вкладає в неї всю душу, але що ще ми можемо...
Послухай-но сюди.
До Різдва лишилося всього кілька днів. Треба, щоб усе було доставлено вчасно.
Це важливі подарунки для важливих людей.
І я сподіваюся, вранці на Різдво вони будуть сяяти під ялинкою.
Я все зрозумів.
Прискорюй процес.
Сьогодні переводимо дітей до підготовчої стадії.
Так, сер.
Коли я закінчу з тобою, ти пожалкуєш,
що не робила цього раніше.
-Тепле. -Так, тепле.
Вмієш же ти гарно говорити.
Не хочу набридати професійними розмовами,
але коли цей віск заливаєш у ніздрі, це досконалість.
Він перекриває дихальні шляхи. Недостатньо, щоб вбити,
а рівно настільки, щоб спричинити пекучий біль від розриву судин.
Про що це я базікаю?
Але окрім цього він зробить твої руки на п'ять років молодшими.
Так що їм на вигляд буде не більше за 80.
Не будь жадібною.
Як би не було захопливо годинами дивитися в ці пусті очі,
в кожного задоволення є свої межі. Мені потрібен «час для Смузі».
Потрібен.
Отже сиди тихо й дивись телевізор.
Поглянь-но, твоє улюблене шоу.
Вперше за останній час я роблю щось приємне для себе.
Зачекай.
-Смузі. -Де тебе чорти носять?
Я у Маккарті з Джессікою, куди ви мене й відправили.
Жук розчарований.
Плани змінилися, мені потрібно, щоб ти прибрався.
Сьогодні, негайно.
-Я дещо не закінчив. -Забирайся звідти!
Дідько.
Добре.
Я повернуся.
Годі вже. Я не той, кого ви шукаєте.
Я звичайний кур'єр. Ви вб'єте кур'єра?
Ти працюєш на вбивць.
Я нічого про це не знаю.
Ви працюєте в поліції Нью-Йорка.
Впевнений, там теж не самі святі. Чи не так?
Бачиш цю пасму волосся?
Вона належить хлопцю на ім'я Кел. Йому дев'ять.
Різдво не буде щасливим для Кела.
Якщо він взагалі ще живий.
Подивися на неї.
Я лише доставляю конверти з пункту А в пункт Б.
Мені потрібні гроші.
Я намагаюсь вчитися в Джуліарді.
Це лайно не з дешевих.
Джуліард? Тобі подобається музика?
-Фортепіано. -Що?
Я граю на фортепіано. Джаз.
Я прагну стати чорним Білом Евансом.
Я ніякий не монстр.
Фортепіано.
Добре.
Добре, будь ласка, годі вже! Це насильство!
Міс Генсен, як ваші пальці на крані газу?
-Сверблять. -Деяким з них кортить натиснути?
Багатьом з них.
Або ти скажеш нам, де отримуєш конверти, Лібераче,
або гратимеш на фортепіано паличками, зрозумів?
Добре! Гаразд!
Це схованка.
Вони надсилають мені адресу і лишають там конверт.
Так вже краще.
Фортепіано - не твоє, тобі треба співати.
-Слухай, ти маєш поїхати додому. -Ні за що.
Я помилялася стосовно тебе. Можливо, Нік також.
Ти міцний горішок.
Але там, куди я вплутуюсь, ти будеш заважати і мені, і їй.
Або я тебе знову зачиняю у відділку,
або ти йдеш додому.
Я подзвоню, щойно щось дізнаюся.
Обіцяю.
Ніку.
Здається, кіт намагається щось мені сказати.
Але що?
Стільки пластиковою їжі!
Паперові ліхтарики та кумедні капелюхи.
Не розумію, Ніку, чому ти так ненавидиш Чайнатаун?
Пай Гоу, хай йому... Гей, це моє!
Знов це...
Ти чоловік, так?
Мені подобаються історії зі щасливим кінцем.
Зі мною такі постійно трапляються.
Добре, ми прийшли.
Нік Сакс, поліція Нью-Йорка, якийсь там відділ.
Я шукаю чоловіка, що обідає тут чи замовляє їжу додому.
Велетенська смердюча тварина.
Виглядає, як Санта, якого зачепило вантажівкою
та оббризкало котячою сечею.
Вразь мене китайською, повільно.
Зрозумів. Повторюй за мною.
Міс...
-Що, серйозно? -Ші. Це означає «так», Ніку.
Добре, давай ще раз, повільно.
Нам...
...потрібна...
...ваша допомога.
Я спробую.
Так, продовжуй.
Ми шукаємо...
...недолугу...
...Різдвяну людину...
...із купою...
...локшини...
...і телятини...
...у своєму...
...череві.
Тільки це...
...врятує...
...янгола...
...від смерті.
Ідіть за мною.
Добре.
Непогано.
У мене були сумніви.
Що за?
Риба Інь-Ян. Жива та мертва водночас.
Кажеш, блакитна зірка в школі? Вражає.
Кур'єр невдовзі повернеться.
Він допоможе вам.
-Вона прокляла мене? -Сказала почекати хлопця, який допоможе.
Добре, я почекаю. Але це я їсти не стану!
Мі-Мі, ми дуже голодні.
Принеси-но нам дві риби Інь-Ян.
Пробач, Віллі.
Той чоловік щойно замовив останню.
Це Нік Сакс!
Головоріз Блу Скарамучі.
Той, що поцупив пароль.
Бідолашний бовдур. Він, як та риба Інь-Ян.
Вже мертвий, але ще не знає про це.
Дзвони тріадам.
Різдво почнеться раніше!
Я буддист.
Собача кров!
Це сталий вираз.
Не можу повірити, що ти зробив це.
Це було милосердно.
Ось він.
Добре, заводь свою шарманку.
Ми шукаємо...
Кажи англійською. Скільки трави?
Ні, я не... Хоча, може марихуани.
Але мені також потрібен чоловік, що замовляє з ресторану.
Виглядає як Санта,
що виліз із болота та облив себе бензином.
Так. Я пам'ятаю цього волоцюгу. Бере оптом.
Кілька разів на тиждень.
Свинячі ребра, Му Шу, крабові пельмені, додаткове печиво з передбаченнями.
Ти не з міграційки.
Міграційка?
Його їжі вистачить 50 камбоджійцям.
Але, здається, там ніхто не живе.
Гадаю, там якесь підпільне підприємство.
Бордель, можливо.
Зацікавив мене ще більше. Де це місце?
Одна з тих старих будівель на Саут і Рутгерс.
Саут і Рутгерс? Конкретніше, малий.
-Бог ховається в дрібницях. -Так, звісно.
Одну хвилинку, тільки перевірю координати у своєму навігаторі.
Послухай, я тут намагаюся врятувати життя.
Мій терпець урвався через чорну діру сарказму в твоїй макітрі.
А зараз ти відведеш мене до тієї будівлі,
або я зламаю тобі зап'ясток, переїду твій мопед
і викурю всю траву. Зрозумів?
Підводься.
Гей, бовдуре. Риба Інь-Ян не безкоштовна.
Господи Ісусе, допоможи.
Так тобі й треба, бо ти поводився, як свиня.
Долар чайових.
Нарешті мама звільниться з фабрики айфонів у Шеньчжені.
«Наступного разу спробуй качку».
Що це, Ніку?
-Передбачення каже: «Наступного разу...» -Пригнися!
Поглянь, Геп, Інь-Ян-йолоп.
Обережно, Ніку!
Можеш ховатися, але тобі не втекти, Саксе!
Шкода, вас п'ятеро. Вшістьох отримали б млинці.
Ми можемо образитися.
Образитися? Ви мене вбити прагнете.
Ні, Саксе. Ми точно вб'ємо тебе.
От лайно...
Засунь цю іграшку собі...
Дідько! Це було боляче.
Чорт забирай!
Даремно ти тут з'явився, Саксе.
Повір мені, Елвісе,
ноги б моєї не було в цій смердючій дірі для туристів,
але я тут на завданні.
Чайнатаун.
Ходімо, знайдемо цю вулицю Рутгерс і Саут.
Дідько! Ще?
Ю-ху! Ніку! Нагору.
-Ти принесла те, що я просила? -Так, синьйора.
Дякую. Заходь.
Чізбургер.
Дякую.
Що тебе привело сьогодні сюди, моя дорогенька?
Я вбита горем, синьйора.
Мені потрібно знати, хто зробив це.
Мені потрібно знати, хто вбив моїх діточок.
Щойно ти дізнаєшся правду, ти не зможеш стерти її з пам'яті.
-Розумієш? -Так.
-Дякую. -Мамо, бабцю,
прабабцю, покажіть мені дітей Ізабелли.
-Я бачу їх. -Справді?
Вони всі разом.
Вони знайшли спокій.
І вони дуже люблять тебе.
Вони попереджають тебе.
У тебе в домі ворог.
І цей ворог і вбив твоїх трьох дітей.
Що вона каже, чому трьох? Їх було четверо.
Що ти кажеш? Чотири... Має бути ще один син... Хлопець
Майкі не з ними.
-Місіс Скарамучі, що ви... -Я хочу бачити моїх синів.
В мене дещо делікатна...
-Ти впевнений, що ми йдемо правильно? -Звісно, впевнений.
Так, ось там міст. Це означає, що ми йдемо на схід.
Гадаю, ми йдемо на схід. Чи схід отам?
Виходить, ця будівля має бути... хай йому грець.
Невже ми загубилися, Ніку?
Я вже 20 років, як загубився. Повір, я знаю, як це.
Ніку, що ти робиш?
Що я роблю?
Я бігаю довкола через якесь печиво, наче бовдур.
Тут десь 20 будівель на квартал.
Санта може бути в кожному. Чи в жодному.
Розумієш, про що я?
Вдача покинула нас.
Хоча, почекай.
Може, не зовсім.
Не знаю, що ти там робиш позаду,
але припини це негайно!
Ти танцюєш степ?
Я танцюю танець надії.
Ти так обходиш заборону на спів? Це дратує не менше.
Ні, Ніку, надія є завжди.
Надія є завжди.
Я розповім тобі дещо про надію.
Надія... як ця запальничка!
До біса. Танцюй, що хочеш.
Мені насрати.
Якщо гадаєш, що блискавка зійде з неба
і дивним чином вкаже нам шлях...
-Срань господня! -О Господи, Ніку!
У «Гімбелс» працював батько Санти.
Я знаю. Тому я і сказав «срань господня».
Добре, навіть нічого не кажи зараз.
Ані слова.
ГІМБЕЛ БРАЗЕРС
Мені здалося, ти казав, що це розкішне місце.
Було таким у моєму дитинстві.
Пригадую, як було важко Гейлі навчитися зав'язувати шнурки.
Але вона навчилася.
Іноді я так сумую за нею. Я лише заплющую очі
і пригадую ті часи, коли ми вчилися робити піцу.
Чи коли ходили до планетарію й дивилися в телескоп.
Ми бачили Плутон так детально, наче ми були на ньому.
Спогади зникають. Або починають завдавати біль.
А тоді одного дня дізнаєшся, що Плутон більше не планета.
Наче ніколи й не був.
-Добре, ходімо. -Куди?
У відділ жіночого одягу.
Навіщо ти це зробила?
-Саксе? -Штрикнула мене саме в здорову ногу.
Це тут, Ніку! Темна кімната!
Гейлі. Гейлі?
Не хвилюйтеся. Геппі з татом прийдуть.
Вони нас врятують.
Як він знайде нас тепер?
Не знаю.
Заспівайте ще раз!
Давайте! 12 барабанщиків барабанять...
Переклад субтитрів: Андрій Кисельов