PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Minule jste viděli...
- Kam tedy jedeme? - Jak to mám vědět?
Ty jsi detektiv.
Co ten chlap? Povídej.
Umíš ho popsat?
Řekneš mi, jak vypadá, já to zopakuju a on to nakreslí.
- Dlužíš mi to. - Já ti nic nedlužím.
Ten, koho jste milovala, si zničil manželství.
Zase.
Vašeho otce zastřelili ve službě,
vaše matka zešílela.
Když přivedu Saxe, budeme si kvit.
Tohle přišlo rodičům ostatních pohřešovaných dětí.
Každý dobrý polda by vyrazil ven.
Jestli dostali pohled.
Promluv s paní Clawsovou.
Připomíná mi člověka z obchodu Gimbel, než ho zavřeli.
Nakonec se oběsil.
Moje zrůda je pořád naživu.
Tohle je jeho syn.
Vypadáš přesně jako na obrázku.
Nicku, jsi v pořádku? Ale ne!
Já tě vidím.
Ne, to ne! Ne, prosím!
- Ty... - Ne!
Nemůžeš se mě dotknout, pokud ve mě nevěříš.
Papa.
Proboha, to ne!
Ne.
Musíme za ním.
Nicku, jsi v pořádku?
Ten chlap by mě vyřídil, kdybys tady nebyl.
Zachránil jsi mě.
To parťáci dělají.
Musíš se uklidnit.
Musíme zmizet, Nicku.
Co to je?
„Láska prochází žaludkem.“
Společnost „Nadějné knedlíčky a sušenky štěstí“?
TAJEMSTVÍ MÉHO SUSSEXU
Můj bývalý manžel mě odvezl z Manhattanu.
Opravdu, ve svém autě. Ale teď jsem kráska ze Sussexu.
Možná mi sebrali titul královny krásy,
ale nemůžou mi vzít jerseyskou hrdost.
Mysleli si, že vězení mě zlomí,
ale teď jsem ještě silnější.
Bála jsem se, že mě odstřelí.
Teď se hádám s těmahle mrchama.
Ubohá Isabella.
Ztráta dítěte je pro matku ta největší tragédie.
Ale ztráta čtyř dětí najednou? To bych nepřála ani největšímu nepříteli.
Což je pro mě Isabella.
Jistě, že je mi Isabelly líto. Mám přece srdce.
Ale to neznamená, že jí odpustím to, co provedla.
na svatbě Edie.
Isabella bude v pořádku.
Smrt k italské národnosti patří. Smrt a dobrá omáčka.
To ty jsi zabil moje chlapečky.
Jak můžeš něco takového říct?
Jsi jejich strýc.
Měl jsi je chránit před tímhle způsobem života.
Byli to dospělí muži, Isabello.
Byli ještě kluci!
Byli dost staří, aby rozhodovali sami za sebe.
A dost staří na to, aby je někdo zabil.
- Proč nevypneme ty kamery? - Ty kamery tu zůstanou.
Tvoji chlapci tam leží, zkroucení jako paragrafy,
a ty sem pustíš tyhle supy.
Já se nebojím lidem ukázat, kdo jsem.
Jsi krutý, Blue.
Byl jsi krutý kluk a jsi krutý muž.
Blonďatá manželka, ten dům, ty tvoje podělaný svetry.
Žádné klení, prosím.
Chcete o ty prsty přijít?
Nic z toho nezmění, co jsi zač.
Dobře, jdeme dovnitř. Deset minut.
Dobrá práce.
Varuji vás, paní Scaramucciová, tohle není pro slabé povahy.
Jsem připravená.
Ne!
Ukažte mi ho!
Mikey...
Děťátko moje...
Ne!
Máme to!
Isabello, potřebuji vás venku.
Hned všichni vypadněte!
Hlavně ty.
Neměla jsem ten den jít do obchoďáku.
Bylo tam tolik lidí.
Ale slíbila jsem Calovi autogram od Přánilky.
Znal každé slovo Sonnyho Přánočního speciálu.
Tahle písnička hrála, když jsem ho ztratila.
Je zvláštní, jak se vám takové věci vryjí do paměti.
Ta písnička mi hraje v hlavě pořád dokola.
Odcházíme.
- Co to má být? - Omlouvám se.
Mrzí mě, čím si procházíš,
ale nemůžu celou noc hrát televizní detektivku.
Jsou to smutný vyprávění, ne stopy.
- Co ty červené pohlednice? - Možná, ty možná ano.
Pořád nevíme, jak ten chlap pracuje.
Unesl Cala z události Sonnyho Shina.
Stejně jako Hailey, já to chápu.
Ale nemůžu vyšetřovat každou rodinu, který se ztratilo dítě,
kdyby náhodou někdo doručil přání.
Už jste slyšeli o Božím království na Zemi?
Už jste slyšeli o Božím...
Už jste slyšeli o...
Už jste slyšeli o Božím království na Zemi?
Ne, to jsem neslyšel, ale rád bych.
Pojďte dál, prosím.
TOVÁRNA NADĚJNÉ KNEDLÍČKY A SUŠENKY ŠTĚSTÍ
Exkurze do továrny na sušenky,
to by se Hailey líbilo.
Tamten pitomec ví, o co jde. Pojď.
Zdarec, Konfucie, co kdybys mě nasměroval za šéfem?
Obličej člověka ukazuje mapu
jeho životní cesty.
Zatraceně.
Říkal, že tvůj obličej vypadá, jako by ho přejel...
Počkej, ty umíš čínsky?
Učíme se s Hailey mandarínsky.
No nekecej.
Je to jazyk budoucnosti.
Učitelka nám dala na poslední test modrou hvězdičku.
- Vážně? - Je to maličkost.
Omluvte mého dědečka, je senilní.
Je skoro poledne,
běž si převléct to pyžamo.
- Mohu vám pomoci? - Hledáme tady šéfa.
My, teda já.
Našel jste ho.
LÁSKA PROCHÁZÍ ŽALUDKEM
Ano, je od nás. Nepřekvapuje mě to.
Jsme jediní dodavatelé v okolí New Yorku.
A jen mezi námi, ještě kousek a máme i Delaware.
Tak to gratuluju.
Je to hloupý, ale víte, z jaký restaurace je tohle štěstíčko?
Není to hloupé.
Napsali jsme ho před pár lety.
Ale někdy sušenky čekají ve skladu desítky let na správné příjemce.
Správný příjemce?
Nemyslíte, že je rozesíláme náhodně, že ne?
- Tak trochu. - To je asi špatná odpověď.
Už jsem toho zažil až moc,
abych věřil na tyhle hovadiny.
Vesmír má svůj řád.
Štěstíčka nám ho odhalují. Každé je jedinečné.
A každé najde toho, kdo ho má přečíst.
Pomáhá nám, Nicku, buď hodný.
Budu svoje slova volit opatrně.
Chápu, že abyste prodala ty svoje sušenky bez chuti,
musíte se držet příběhu,
kvůli kterýmu zníte jako vydlabaná kebule,
ale nic jako vesmírný řád neexistuje.
Vesmír je bezcitná a lhostejná mrcha,
při každý příležitosti s váma vydrbe.
A když si myslíte, že je konec, otočí vás
a ojede zezadu.
Myslíte si, že se bojím skeptika?
Neovládnete metropolitní oblast a možná Delaware, když se bojíte.
Jsem teď tvrdý jako šutr.
Dívejte se na to jinak, pane Saxi...
Díky tomu štěstíčku jste dnes tady, ne?
A díky autobusu číslo šest.
A není to štěstí?
Protože vím, odkud je ta sušenka.
Čajovna Nom Wah.
Ulice Division 181. Kde to je?
Do hajzlu.
Čínská čtvrť.
Přemýšlela jsem nad tím, co jsi říkal, Blue.
O těch kamerách?
O tom nájemném vrahovi, který zabil moje chlapce.
Chci být vrah, až vyrostu, tati.
Gerry, prosím. Proč chceš být nájemný vrah, Gerry?
Mohl bych zabíjet lidi, teto Izzo.
Ježíši.
Ale nájemný vrah není jen zabiják.
Je to zvláštní typ.
Není sociopat, ti zabíjejí pro potěšení.
- Rozumíš? - Pro potěšení.
Ale nájemný vrah je obchodník. Zabíjí pro peníze.
Takže otázkou je,...
kdo mu zaplatil, aby zabil moje chlapce?
Pravda je,...
že to mohla být vražda ze msty.
Ze msty?
Není tajemství, že jsem v životě udělal pár špatných věcí.
Nebyl jsem vždycky dobrý člověk.
Ne, je to pravda.
Ale k jednomu jsem se nikdy nesnížil a nikdy to ani neudělám.
K tomuhle.
- Dojdu tam. - Zůstaň sedět!
A trestá tě za to společnost?
Ne, odměňuje tě.
A dost štědře.
Možná, když se podíval dolů
z těch desítek tisíc kilometrů v nebi,
rozhodl se náš Pán...
vzít záležitosti do vlastních rukou.
Řekl si: „Tohle není správné.
Tohle není svět, který jsem sedm dní pracně vytvářel.
Tohle jsem nechtěl pro lidi, kvůli kterým jsem obětoval svého syna.“
A proto, Isabello, může tohle být způsob,
jakým tě Bůh trestá.
Pomstil se ti, oko za oko.
Zabil tvé chlapce tak, jak zabil ty nebohé egyptské děti
kdysi dávno v historii.
Jen kvůli špatným rozhodnutím některého z rodičů.
Není to moje vina.
Není to ani vina toho vraha.
Je to tvoje vina, Isabello.
To ty jsi je zabila.
Já tam dojdu.
Frappuccino?
Blue, díky, že jste přišel tak rychle.
Jistě, pane Brouku, k vašim službám.
Víte, co brouky láká ze všeho nejvíce?
Mrtvé maso?
Mrtvé věci.
Temnota, stíny.
Vnitřek stěny, místo pod kamenem,
díry v sýru, dutiny celého světa.
A co brouky ze všeho nejvíce odpuzuje?
- Světlo? - Odhalení!
Přijďte v noci do místnosti a rozsviťte,
rozprchnou se do všech rohů. Asi mi rozumíte.
Rozumím.
Opravdu?
Protože i takhle poznám, kdo to je.
Znám Jennerovy, kteří jsou méně na očích.
Je to rodinný problém, zbavím se ho. Ne, vyřeším ho. Vážně.
To není všechno.
Ten vás člověk, pan Ho Ho Ho?
Mozell junior?
Má přísné rozkazy držet se...
u nákladu.
Prostě to řekněte, Blue!
U dětí.
Nechci pochybovat o tom, jak vedete svůj obchod, Blue.
Ale vaši zaměstnanci se odrážejí na vaší pověsti.
Ten Santův kostým je trochu teatrální, nemyslíte?
Každý miluje Vánoce, ale nepřehání to trochu?
Myslíte, že je dost při smyslech, abyste mu svěřil takhle citlivou práci?
Ano, svou práci dělá srdcem, ale co bychom ještě...
Poslouchejte mě.
Do Vánoc zbývá jen pár dní a já potřebuju všechno doručit.
Jsou to důležité dárky pro důležité lidi
a já očekávám, že na Vánoce budou zářit pod stromečkem.
Jistě, chápu.
Měl byste si pospíšit.
Dnes večer začneme děti připravovat.
Ano, pane.
Až s tebou skončím, budeš litovat,
žes to neudělala dříve.
- To hřeje. - Ano, hřeje.
Umíš být docela výmluvná.
Nechci tě nudit povídáním o práci, ale tenhle vosk v nose nadělá divy.
Značně omezí dýchání. Ne dost na to, aby tě to zabilo,
ale ta bolest je opravdu trýznivá, když začnou praskat žilky.
Ale dost těch řečí.
Také ti omladí ruce o pět let.
Tak budou vypadat jen na osmdesát.
No tak, nebuď nenasytná.
I když bych dokázal zírat do těch prázdných
a tupých očí celé hodiny, každé potěšení má svoje hranice.
Potřebuju trochu času pro sebe.
Vážně potřebuju.
Takže pěkně hačej a koukej na televizi.
Hele, tvůj oblíbený pořad.
Tohle je první krásná věc, kterou pro sebe po dlouhé době dělám.
- Smoothie. - Kde, sakra, jsi?
Jsem s Jessicou u McCarthyové doma, jak jste chtěl.
Brouk je naštvaný.
Děláme nějaké změny a potřebuji tě na úklid.
Dnes, ještě teď.
- Zrovna něco dělám. - Tak toho nech.
Sakra.
Tak dobře.
Já se vrátím.
No tak, já nejsem ten, koho hledáte.
Jsem jako pošťák. Zabila byste pošťáka?
Pracuješ pro vrahy.
O tom nic nevím.
Vy pracujete pro policii.
Tam to taky nebude samý svatoušek.
Vidíš ty vlasy?
Patří chlapci jménem Cal. Je mu devět let.
A Cal letos nebude mít veselé Vánoce.
Pokud už není mrtvý.
Podívej se na to!
Jenom doručuju obálky, z bodu A do bodu B.
Dostávám slušný prachy.
Platím za to studia na Juilliardu,
vážně to není laciný.
Na Juilliardu? Máš rád hudbu?
- Klavír. - Cože?
Hraju na klavír. Jazz.
Budu černý Bill Evans. Vidíte?
Nejsem žádná zrůda, jasný?
Klavír.
Tak dobře.
Tak jo, prosím. Nedělejte to! Tohle je týrání!
Co ta ruka na plynu, Hansenová?
- Nejistá. - Máš chuť ho pořádně zmáčknout?
Ani nevíš jak.
Ty nám řekneš, odkud máš tu obálku, Liberace,
nebo budeš na hraní potřebovat čínský hůlky, rozumíš?
Dobře, tak fajn!
Není to předávka.
Jen mi pošlou adresu a zásilku tam nechají.
No vidíš.
Kašli na klavír, zpěv ti jde ještě líp.
- Dobře, teď musíš jít domů. - Ani omylem.
Pletla jsem se v tobě. A možná i Nick.
Jsi vážně drsná.
Ale při tom, co přijde teď, bys mě mohla akorát ohrozit.
Stejně tak ji.
Buď tě můžu vzít zpátky na stanici a zavřít tě,
nebo se můžeš doma prospat.
Zavolám ti hned, jak něco zjistím.
Slibuju.
Nicku.
Myslím, že ta kočka mi chce něco říct.
- Ale co? - Jdeme.
Všechno to krásné, umělé jídlo.
A ty papírové lampiony a legrační klobouky.
Já to nechápu, Nicku, proč tolik nenávidíš Čínskou čtvrť?
Zatraceně, ty karty mě nenávidí.
Už zase?
Ty jsi chlap, co?
Miluju příběhy s dobrým vyvrcholením.
Taky nikdy žádný nevynechám.
Dobře, jsme tady.
Nick Sax, newyorská policie. Kdysi.
Snažím se najít člověka, který tu jí, nebo si bere donášku.
Velký, smradlavý zvíře.
Vypadá jako Santa Claus, kdyby ho přejel náklaďák
a počurala toulavá kočka.
Poraď mi něco mandarínsky. Pomalu.
Už to mám. Opakuj po mně.
- Slečno... - Slečno...
- To jako vážně? - Shi. To znamená „ano“.
Tak ještě jednou a pomalu, prosím.
Potřebujeme... vaši... pomoc.
Pokusím se.
Tak jo, pokračuj.
Hledáme...
nechutnýho...
vánočního chlápka.
Má hodně...
Cože? ...nudlí...
a hovězího v bříšku.
Jen tak mu zabráníme zabít anděla.
Pojďte za mnou.
Tak jo.
To nebylo zlý.
Měl jsem pochyby.
Co to je?
Yin-Yang Yu. Ryba mrtvá i živá.
Modrá hvězdička z testu? To je ohromný.
Brzy se vrátí poslíček, pomůže vám.
- Nadávala mi, nebo ne? - Máme počkat na někoho, kdo nám pomůže.
Dobře, já počkám, ale tohle jíst nebudu!
Celý den makáme a jsme hladoví.
Dones nám dvě Yin-Yang ryby.
Promiň, Willy, ten pán si objednal poslední.
To je Nick Sax!
Vraždí pro Blua Scaramucciho. To on ukradl to heslo.
Ten chudák je jako ta ryba.
Už je po něm, akorát to neví.
Zavolej triádám, že Vánoce přišly dřív.
Já jsem buddhista.
To se jen tak říká, ty tupče.
Nemůžu uvěřit, žes to udělal.
Ukrátil jsem jí utrpení.
Tady je.
Dobře, tak to rozjedeme.
- Hledáme... - Hledáme...
Mluv anglicky. Kolik trávy chceš?
Ne, nejsem tu... Možná na jednoho jointa.
Ale taky hledám chlápka, který si tu objednává jídlo.
Vypadá jako Santa Claus,
kdyby ho někdo protáhl močálem a polil ho benzínem.
Jo, toho chlápka si pamatuju. Kupuje toho vždycky hodně.
Každý týden několikrát.
Žebírka, masový nudličky, krabí taštičky a sušenky štěstí navíc.
Vy nejste z imigračního.
Z imigračního?
Objednává toho dost pro 50 Kambodžanů.
Ale vypadá to, že tam nikdo nežije,
tak mě napadlo, že je tam nějaká podzemní dílna.
Možná bordel.
Tak to mě zajímá. Kde to je?
Je to jedna z velkých starých budov u Jižní a Rutgersovy.
Jižní a Rutgersova? Kde přesně?
- Na detailech záleží. - Jasně.
Podívám se do tabletu a najdu ti souřadnice.
Hele, snažím se někomu zachránit život.
Nemám trpělivost s mladými tupci, co mají mozečky plný sarkasmu.
Teď mě k tý budově zavedeš,
nebo ti zlámu hnátu o tvoje vlastní kolo
a vykouřím ti všechnu trávu. Rozumíme si?
Tak vstávej.
Hele, ta Yin-Yang ryba není zadarmo.
Ježíši, pomoz mi.
To máš z toho, že jsi prase.
Dolar dýško?
To už máma nemusí dělat v továrně na iPhony.
„Příště zkus kachnu.“ To je mi teď platný.
Cože, Nicku?
- Píše se tam: „Příště zkus...“ - K zemi!
Hele, Hape! Yin-Yang tupec!
Pozor, Nicku!
Můžeš se schovat, ale neutečeš, Saxi!
Škoda, že je vás pět, pro šest je vaječná rolka.
To je hodně urážlivý.
Urážlivý? Snažíte se mě zabít!
Ne, Saxi. My tě zabijeme.
Zmiz.
Zatraceně.
Počkej, narvu ti to do... Zatraceně, to bolelo.
Neměl jsi lézt do Čínský čtvrti.
Věř mi, Elvisi,
nechtěl jsem do týhle smradlavý díry
vlézt do konce života, ale dneska tady mám práci.
Čínská čtvrť.
Tak jdeme, na roh Rutgersovy a Jižní.
Ježíši, je jich víc?
Nicku, tady nahoře!
- Přinesla jsi, co jsem chtěla? - Ano, madam.
Díky. Pojď dál.
Sýrový burger.
Díky.
Co tě sem dnes přivádí, drahá?
Mám zlomené srdce, madam.
Musím vědět, kdo to udělal.
Musím vědět, kdo zabil moje děťátka.
Jakmile zjistíš pravdu, už to nemůžeš vrátit zpátky.
- Kapiche? - Ano.
Maminko, babičko,...
prababičko, ukažte mi Isabelliny syny.
- Už je vidím. - Ano?
Jsou tam spolu.
Jsou v míru.
A moc tě milují.
Chtějí tě varovat.
Máš ve svém domě nepřítele.
A tenhle nepřítel zabil tvoje tři syny.
Počkat, co to znamená? Tři? Jsou čtyři.
Co to povídáte? Čtyři, má další dítě. Chlapce.
Mikey s nimi není.
- Paní Scaramucciová, co tady... - Chci vidět svoje syny.
Zrovna provádím velmi náročnou...
- Určitě jdeme správným směrem? - Jo, vím to jistě.
Jo, támhle je most. To znamená, že jdeme na východ.
Myslím, že jdeme na východ. Nebo je východ tamtudy?
Takže ta budova musí být... Zatraceně.
Nemohli jsme se ztratit, Nicku.
Já jsem ztracený dvacet let. Věř mi, že poznám, když se ztratím.
Nicku, co to děláš?
Co dělám?
Pobíhám tu jako idiot kvůli nějaký sušence štěstí!
V jednom bloku je přes dvacet budov!
Santa může být v každý, nebo v žádný!
Chápeš, co ti povídám?
Máme smůlu.
Počkat, vydrž.
Ne tak docela.
Netuším, co tam vzadu děláš, ale koukej toho nechat!
To jsou nějaký jazzový kopýtka?
To je taneček naděje.
Snažíš se obejít ten zákaz zpěvu? Je to úplně stejně otravný.
- Ne, vždycky je tu naděje. - Naděje?
Vždycky je naděje?
Já ti o naději něco řeknu.
Naděje je jako tenhle zapalovač!
Kašli na to, tancuj si, jak chceš.
Je mi to ukradený.
Jestli si myslíš, že se najednou objeví blesk
a zázračně nám osvítí cestu...
- Do hajzlu. - Proboha, Nicku!
V Gimbelu pracoval Santův táta.
Já vím, proto jsem právě řekl „do hajzlu“.
Dobře, tak jo, ani to neříkej.
Ne, neříkej to, mlč.
BRATŘI GIMBELOVI
Neříkal jsi, že to je nóbl místo?
Bylo, když jsem byl kluk.
Vzpomínám si, jak dlouho se Hailey učila zavázat si boty.
Ale naučila se to.
Někdy mi tolik chybí. Jen zavřu oči
a vzpomínám, jak jsme se učili domácí pizzu.
Nebo jsme šli do planetária, podívali se dalekohledem
a viděli jsme Pluto, jako bychom byli přímo u něj.
Vzpomínky blednou, nebo začnou bolet.
Jednou se vzbudíš a v novinách čteš,
že Pluto už není planeta.
Jako by nic z toho nebylo.
- Dobře, tak pojď. - Kam?
Do dámskýho oddělení.
Bože, proč jsi to udělala?
- Saxi? - Bodla jsi mě do zdravý nohy.
To je ono, Nicku! Ta temná místnost!
Hailey. Hailey?
Nebojte se, Happy a můj táta přijdou. Zachrání nás.
Jak nás teď najdou?
To nevím.
Zpívejte! Zpívejte dál! Dvanáct bubeníků...
Překlad titulků: Mirka Spudilová