PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Minule jste viděli...
Nejsi halucinace.
Nejsi podvědomí, který by mi dávalo sežrat starý hříchy.
A někde bude malá holka, která potřebuje svýho tátu.
- Já to nejsem. - Ale jsi.
- Kdo jsi? - Hailey Hansenová.
Odnesl mě od mámy. Chybí mi.
Potřebuji pomoc. Někdo mi unesl dceru.
- Dlužíš mi to. - Nedlužím ti vůbec nic.
Nick Sax má moje heslo.
Jediný, kterého jste milovala, si zničil manželství.
Počkat, vy dva jste...? Asi se pozvracím.
Když přivedu Saxe, budeme si kvit.
Viděl jsem, cos udělal těm syčákům.
Jestli tohle umíš, zachráníš Hailey.
Ta tvoje fotka, kterou Hailey viděla, byla skutečná.
Býval jsi hrdina. Asi proto se teď nenávidíš.
Najdeme to dítě.
Táta přijde, je to hrdina.
Najde Santu a navždycky ho zavře do vězení.
Co když Santa najde tátu dřív?
- Hej! - Stejně to slyším jen já.
Jo.
- Stejně nechápu, co tím myslíš. - Tyhle tvoje způsoby,
to zpívání, ty otřepaný fráze a tvoje divadelní poskakování.
Není to roztomilý ani legrační.
Hailey připadám roztomilý a zábavný.
Napadlo tě někdy, že tě neposlala, abys mě našel?
Nechtěla se tě zbavit?
Zbavit se mě? To je...
To... není pravda.
Jsem rozkošná kulička plná legrace.
Neznám tě ani 24 hodin
a mám chuť nás oba upálit, jen aby to skončilo.
Už jsme tam?
Já nemůžu.
Musím ti připomínat, co stalo,
když jsi minule nekoukal na cestu?
Tak jo.
Než přejedeme ten most, budeme hrát „Tichou hru“.
Co je Tichá hra? Obvykle s Hailey používáme aplikace.
Znáš to, hry na telefonu.
Co zkusit Google mapy, Nicku?
Amanda je používá.
Najdou ti cestu, kde není zácpa.
A zní to legračně. Google.
Google, Google.
- Je to švanda. - Tak jo.
Co děláš? Na mostě nemůžeš vystoupit.
Co to děláš, Nicku?
Učili tě někdy, co smíš, a co nesmíš?
Spoustu věcí mě nikdo neučil.
Ale já nikdy moc neposlouchal.
PŘÍBĚH VÁNOC MINULÝCH...
- Poslyš, já ho nebráním. - Dobře.
Jen říkám, že ten zmetek nestojí za to, abychom přišli o práci.
Tak si zajdi na falafel. Nepotrvá to dlouho.
Víš, že nemůžu. Jsi můj parťák.
Tři hlášení domácího násilí za týden.
Řeže do tý chuděry jako Keith Moon do bicích
a my to máme ignorovat? Proč?
Protože je právník nějakýho boháče? Na to zapomeň.
Asi jsme si prohodili role, Saxi.
Ty máš být cynický veterán, co dodržuje pravidla,
já mám být zelenáč plný ideálů,
co nemůže přijmout, že syčákům občas něco projde.
Už jsem říkal, že si máš zajít na falafel.
Tak fajn, zaklepeme mu na dveře,
ty budeš hodný polda a já budu já.
Drž se u mě, aby ten tupec neměl trvalý následky.
Možná pak nepřijdeme o práci.
Co to má být?
Tak moment. Vy jste ti poldové z minulého týdne.
- Detektiv Sax, že ano? - Správně.
Já myslel, že jsem to řekl jasně.
Ať ta věc drží hubu, Coco, nebo přísahám bohu...
Pojďte sem, detektive, něco vám řeknu.
Mezi náma chlapama, Saxi,...
však to znáte. Začne to jako taková bokovka.
Přísahá pořád dokola, že má antikoncepci.
Navíc její bývalý údajně
něco podělal, takže nemůže...
Ale najednou je těhotná. Věřil byste tomu?
Tak jí seženu pěkný bydlení.
Bez nájmu, zařízený.
A čekám jen to, že když si přijedu užít,
nebudu poslouchat kecy. Chápete?
Čípky.
Je to novinka. Teď je v módě fetovat zadnicí.
A já si říkal, který tupec by něco takovýho zkusil.
Teď ho mám před očima, co?
Zřejmě se tu něco ztratilo v překladu.
- Vážně? - Já a můj známý,
člověk, kterého zastupuju,
vás můžeme prostě připravit o odznak, detektive.
Vy a váš známý.
Chcete mě praštit?
Do toho, udělejte to. Bude to snazší.
Vyjádřím se jasně, aby se nic neztratilo v překladu.
Já jsem někdo, koho nechcete znát.
Opravdu žádným způsobem.
A až se sem vrátím,
s odznakem, nebo bez, utrhnu vám palici,
narvu vám ji do zadku a udělám to, co vaše matka...
Asi máš pravdu.
Měl bych trochu změnit přístup.
Ani nevím, co bych ti teď řekl.
Řekni mi, kam jedeme.
- Kde je Hailey? - Jak to mám vědět?
Ty jsi tady detektiv.
- Byl jsi s ní, ne? - Jo.
- Tak kam ji odvedl? - To já nevím.
- Ty nevíš? - Byla tma. Vážně veliká tma.
- Jak velká tma? - Opravdová tma tmoucí.
A byla tam chodba.
Pak jsme přišli do velké místnosti. Do špinavé a smradlavé místnosti.
Všude byly krámy.
Hrozně staré krámy, jako z doby, když jsi byl malý.
A byly tam bedny, velké dřevěné bedny s dírami.
Tam je zavírá, Nicku.
Tam ta zrůda zavírá děti.
Může nás zachránit jen jeden člověk.
Ty víš, kdo to je. Jen ty ho můžeš najít.
- Já tě neopustím. - Jenže musíš.
Musíš ho najít.
- Musíš ho přivést. - Hailey,
já ani nevím... - Dokážeš to.
Víš proč?
Protože já v tebe věřím.
- Už chápeš? Nemůžu ji zklamat. - To je dojemný.
Co ten chlap? Povídej mi o něm.
- Chlap? - Ta zrůda.
Umíš ho popsat?
Dobře, tak zajedeme za jedním kamarádem.
Když jsem sloužil, dělal policejní portréty.
Museli ho propustit, byl trochu...
To je fuk. Je to profík a dluží mi laskavost.
Řekneš mi, jak ta zrůda vypadá,
já to zopakuju a on to nakreslí.
- Capisce? - Dobře.
- Tak jo. - Proč to teda děláme?
Kolikrát to chceš slyšet?
Potřebuju vědět, koho vlastně hledám.
Jasný? To je policejní práce.
Cíga, alkohol...
a Drakkar Noir.
To může být jen jeden člověk.
Nick Sax.
- Čau. - Zatraceně.
Co se ti stalo?
Vyhrál jsem v loterii. Mám nový hadry,
přestal jsem pít a platím si osobního trenéra.
Žiju si na vysoký noze.
- Co ty? - Mám to stejně,
jak vidíš. - No jo.
Emile, potřebuju laskavost.
Když ti dám popis,
nakreslíš mi někoho?
No jo, víš,...
už to není, co to bývalo.
Jo, to vidím. Tvoje práce se...
- Vyvinula. - Tak jsem to nemyslel.
Teď tě to bude stát dvacet babek.
Jsme domluvení.
- Tak popisuj. - Byl opravdu ošklivý.
Jako kdyby mořská obluda a smogová příšera měly dítě
a oblékly ho do Grinchova červeného kabátu.
Ale byl dospělý a nebyl zelený.
Velký červený plášť. A byl ošklivý.
VÁNOCE JSOU ČAS ROZDÁVÁNÍ...
Měl jsi pravdu.
Dnes ráno. Tihle nafoukaní zmetci...
si myslí, že jim projde cokoliv.
„Jo, Mer, tohle už dobře znám.
Takhle to prostě chodí.“
To se snadno říká, Nicku: „Proč nasazovat vlastní krk?
Jak si ustlala, tak si lehne.“
Jenže když se takových lidí nezastaneme,
nemá smysl být u policie, ne?
„Sám bych to neřekl líp, Mer.“
Jsem ráda, že si tohle říkáme.
Občas potřebuješ někoho, komu se můžeš vypovídat.
Přesně tak. Takhle alespoň nezešílíš.
Kašlat na Úřad pro vnitřní záležitosti,
dnešek si vyžeru sám.
Paráda. Zavřeš dveře?
Napadení policistky na stanici, to nebyl chytrý tah.
Teď jsi zavřená tady a nemůžeš hledat svoje dítě.
- Jaký to je? - Co to oko?
Navíc jsi napadla jedinou policistku,
která by ti mohla pomoct.
Ty bys mi pomohla?
Není tu jediný pořádný polda.
Tohle přišlo rodičům ostatních pohřešovaných dětí.
Vánoční pohlednice.
Nejsou ti povědomé?
Nechtějí ani výkupné. Nic. Proč?
Možná si ti zmetci užívají
mučení rodičů stejně, jako mučení dětí.
„Penny Bakerová, včera nahlášena jako pohřešovaná, zatím bez pohlednice.“
Každý dobrý polda by vyrazil ven.
- Jestli dostanou pohled. - A kdo ho přinese.
Otoč se.
Ta holka, Hailey, je Saxova?
Záleží na tom?
- Měl jsi říct, že to je Santa Claus. - Santa Claus.
Jo, to je on! To je ten chlap!
Promiň mi to zdržení, Emile.
Mě vůbec nezdržuješ. Dáš mi dvacet dolarů, Nicku.
To je tvoje.
- Saxi? - Co?
Ty hlasy?
Slyším je taky.
Kam mě vedeš?
Svět hraček, svět hraček
Svět pro holčičky a chlapečky
Zatímco v něm dlíš
Přešťastný se cítíš
Svět dětské radosti
Záhadný a veselý svět hraček
- Když přejdeš jeho hranice... - Tak fajn.
- Už to chápu. - Nikdy...
Prosím, už nikdy nic nezpívej.
Potřebuju, aby ses podíval do tý svý prťavý hlavy.
Musíš mi o tom chlapovi něco říct. Nešišlá?
- Nekulhá? - Smrdí.
Divně smrdí. Jako když pálíš plast, ale sladce.
Ten smrad znám.
Pervitin.
Je to zlý?
Není to dobrý.
Na druhou stranu, mohli jsme si vybrat míň nápadnou káru.
Neměli jsme podvádět v kartách!
Jo, určitě nás honí kvůli tomu.
Nebo proto, že jedeme v kradeným autě s kradenýma zbraněma,
nebo proto, že u Le Dica leží tři mrtvoly.
Nebo proto, že nějaký těla jsme nechali i v nemocnici.
Při tom vzrušení už nestíhám počítat.
Nebo proto, žes nenechal 20% dýško za snídani.
Nechci být protivný, ale ty jsi vážně špatný řidič.
Nesouhlasím. Koukni, jak jsme se vyhnuli zácpě.
- I bez Google map. - Nicku!
Jen ti připomínám, že v sázce je život malé holčičky.
Veselé Vánoce!
Víš co? Potřebuješ se uvolnit.
Uklidni se a užívej si vánočního ducha.
Buď veselý. Jak jsem říkal, mám nápad.
A tahle kaše je úplně akorát.
Co tu děláš, Saxi?
Ten medvídek mluví, Nicku.
To je druhý kšeft zdarma, protože neumíš klepat.
Stejně jsi žádný z nich nedokončila.
Tohle není sranda.
To musí být kouzelné mrkve, po kterých sobi létají.
Rád bych ti vyrovnal obchodní ztráty,
jen potřebuju tvou pomoc.
Posledně u tý pomoci byly čtyři mrtvoly.
Tohle je něco jinýho, někoho hledám.
Má rád Santu a jede na peří.
Vypadá jako vyválený v odpadcích.
- Má rád děti. - Se Santama nic nemám.
Úchylný strejda se tak oblíkal každý Vánoce.
Teda asi to byl strejda.
- Nechci to řešit. - Jasně.
Každý má svoje hranice.
Ale i tak mi něco říká, že víš, kde hledat tyhle sváteční magory.
Nebo ne, Angel?
Jasně. Vím, kde je najdeš.
Na Severním pólu.
SEVERNÍ PÓL
Co je to za místo, Nicku?
Tohle, můj malý kamaráde, je zimní říše divů.
Najednou mám žízeň.
- Dobře, co se tu děje? - Co?
- Jaký co? - Ti Santové?
Chodí sem už odjakživa.
Santové z obchoďáků, z ulice, blázni se zvonečky.
Můžou se tu uvolnit a nikdo je neodsuzuje.
Je to stresující práce.
Dáte si něco, nebo jen hledáte kámoše?
Whiskey, nějakou lacinou. A neřeďte ji.
- Můžeš si dát třešní, kolik chceš? - Správně.
Počkej chvíli.
- Ty můžeš taky jíst? - Jen to předstírám.
Pro Krista, tak neřeš třešně.
Koukni, jestli tu je.
Ne, tohle jsou skuteční Santové.
Já čekám.
Nepil jsem 19 hodin, jsem jako sušená šunka.
- Slyšíte? - Nicku, ty brečíš?
Tu flašku tu nechte.
Počkejte, někoho hledám.
Zkuste seznamku.
Santu Clause, co má rád děti. Možná trochu moc, jestli chápete.
Stačí se podívat kolem, takových je tu spousta.
Je zlý a děsivý, Nicku, řekni mu to.
Moc vám děkuju,
ale já jsem ten, kdo se tady ptá.
- Nejsem polda. - Zjevně.
- Co teď, Nicku? - Nejdřív se pěkně namažu,
uvolním se a srovnám si myšlenky.
Pak se dáme do práce.
Penny Bakerová, rodiče Brent a Emma.
Ztratili ji v nákupním centru.
Neztratili ji.
Jasně, někdo ji unesl.
Ztratila jsem snad Hailey? Myslíš, že je to moje vina?
Ne.
Byly jsme v Bryantově parku, vystupoval tam Sonny Shine.
Ten, co dětem plní přání. Držela jsem ji za ruku.
A pak byla pryč.
- Mrzí mě to. - Nestojím o lítost.
A nečekám, že to pochopíš, nejsi matka.
To nemůžeš vědět.
Kdybys byla matka, poznala bych to.
Nejsi matka.
To je fér. Asi bych ani neuměla držet dítě za ruku, aniž...
Možná bych měla mluvit já.
Jo, to bude zábava.
Potřebovala novou bundu, tak jsme šli do obchodu.
- Roste jako z vody. - Každý rok kupujeme nové věci.
Kdy jste si všimli, že je pryč?
- V Burlingtonu? - V obchodě s kabáty.
- Je veliký. - Jo.
Jen jsme se na pár vteřin otočili.
Šla k zrcadlu. Znáte dívky v tomhle věku.
Chtějí se vidět.
- Nevím, proč jsem nešel s ní. - Nebo já.
Nedávejte si to za vinu.
Copak to jde jinak?
Chudinka, je úplně sama.
- Kde je váš manžel? - Haileyin táta?
Nežije s námi. Nikdy nežil.
Můžu si odskočit?
Nahoře, druhé dveře nalevo.
To je pro tebe. Protože jsi milá.
- Jez. - Ne.
Chceš vidět tátu, ne?
Jo.
Já ho taky chci vidět.
- Jez. - Ne.
- Jez. - Ne!
- Sněz ten dort! - Ne!
- Sněz ho! - Ne! Tohle jíst nebudu!
No tak, sněz ten dortík.
Sněz ho celý a zase mi vyprávěj,
jak tě tatínek přijde zachránit.
DOBRÝCH VĚCÍ BÝVÁ POMÁLU...
- Jste si jistý? - Jste asi v sedmém týdnu.
Santa Claus vám zřejmě donesl dáreček.
- Ahoj. - Ahoj.
- Co tu děláš? - Já...
Něco ti nesu.
- Koupila jsi mi knížku. - Od Cheevera.
Říkal jsi, že ji máš rád.
No jo.
Nebo jsi mě chtěl jen dostat do postele?
Buď tak hodná a odnes ji domů.
Tady by mi ji akorát někdo sebral.
Můžu tě pozvat na oběd? Musíme si promluvit.
Víš, že to nejde.
- To nikdy. - Já...
Nikdy nemáš čas mluvit, nemáš čas na nás.
Hej, jak moc jsme v háji?
- Ahoj, Merry. - Ahoj.
Vidím, že máš práci. Ale musíme si popovídat.
- Tak večer? - Jo, jo, jasně.
- Je to důležité, Nicku. - Já vím.
Večer, slibuju.
- Chtějí se mnou mluvit. - Kašli na ně.
Ten chlápek je snad radioaktivní.
Sax.
- Kdo to byl? - Ten zmetek ji zase zmlátil.
SVĚTU MÍR, LIDEM DOBROU VŮLI!
Saxi! Saxi!
Stát! Ani hnout.
Dobře, takže je to tady.
Jestli se hne, střel ho.
Co dítě? Kde je to dítě?
Saxi. Saxi!
Jasně, já to chápu,
nejsem komunista, pro Krista.
Jen se snažím říct,
že je to díra, kterou kadíme. Nic víc, nic míň.
Hele, můžeš toho nechat? Snažím se tu pracovat.
Tys mi nabídla tanec zdarma.
Ne. Řekl mi to šéf, abych tě odvedla,
že nám děsíš klientelu. Teď už to chápu.
- Kazit kšefty umím skvěle. - Dobře.
Nevím, co mě otravuje víc,
jestli tvoje měkký péro, nebo tvoje kecy.
Ale stejně ses nepřišel bavit.
Slyšela jsem, jak se vyptáváš.
Co to má být? Ubohá parodie na vyšetřování?
Sám přemýšlím nad tím samým.
Promluv si s paní Clawsovou.
Ta mrcha je tady od počátku věků.
Jestli ti neodpoví ona, jsi ve špatným klubu.
O tomhle mluvit nebudeme.
Paní Clawsová?
Co pro tebe můžu udělat, obře?
Určitě jste slyšela, proč jsem tady a koho hledám.
Můžete mi to udělat těžký, nebo mi to můžete udělat lehký.
Ráda bych ti to udělala na deset způsobů.
To bych možná neodmítl.
Kdo chodí v obleku Santy, ten má rozhodně nějaký problémy.
Ono to k tomu patří.
Ale ten chlápek, kterýho hledáš, je něco úplně jinýho.
Připomíná mi člověka, kterýho jsme všichni znávali.
Ještě když Vánoce byly Vánoce.
Pracoval v obchodě Gimbels, než ho zavřeli.
Pro Santy byl jako obří jeviště.
A on byl ta hvězda.
Byl dobrý, vážně dobrý.
Nikdo netušil, co se opravdu děje
pod těmi pozlátky a celofánem.
Ukázalo se, že ten chlap byl skutečná zrůda.
- Zrůda? - Ale skřítci to věděli.
Před těmi mizery toho moc neutajíš.
Věděli, co dělá dětem, když u toho nejsou rodiče.
A nenáviděli ho za to.
Nám i vánočním obchodům kazil pověst.
Nakonec se oběsil v oddělení spodního prádla.
Skřítci se o to postarali.
Jako byste u toho byla.
I kdybych byla, nikdy bych to nepřiznala. Nikomu.
Každopádně to byla jiná doba. Lepší doba.
Dnes takový zrůdy dají do televize a udělají z nich milionáře.
U tý tyče jsem tancovala.
A taky dobře.
To je parádní příběh,
ale moje zrůda je rozhodně naživu.
Co ten Santa z Gimbles
má s tímhle vším společnýho?
On nic. To jeho syn.
Měl dítě. Umíš si to představit?
Zavřeli ho do ústavu.
Pak už o něm nikdo neslyšel.
- Je to jeho syn, Nicku. - Moc velká náhoda, ne?
Neříkám, že hledáš zrovna jeho.
A neříkám, že ho nehledáš.
Přesto...
Někdy mě napadá, kde ten chlapeček dneska je?
To ten ovocný dort.
Je kouzelný.
Vidíš po něm věci.
Podívej se.
Vidíš to?
Prostě pojď se mnou.
Pojď se mnou.
Jdeme na procházku.
Odvedeš mě za svým taťkou.
- Řekni mi, že bude v pořádku. - Kéž bych mohla.
Brečeli a já jim uvěřila.
Proč by to svému dítěti udělali?
Kdo ví? Pro patnáct minut slávy?
Dávno jsem nad tím přestala přemýšlet.
Nikdy o tom nemluvil. O tom, co viděl.
O tom, jak se v takové dny cítil.
Na to měl asi tebe.
Jo, ten toho tedy napovídal. Nemohla jsem ho umlčet.
Sax nepotřeboval rameno, na kterým by plakal. Byl silný.
Ty tomu říkáš síla?
A já si myslela, že ho znáš líp než já.
- Odvezu tě domů. - Ještě jsme neskončily.
Musíme navštívit další rodiče.
- Neviděla jsi už dost? - Žertuješ?
- Jo? - Jo? Jo?
Takhle vulgárně se přijímá hovor?
- Co chcete, Blue? - Vy víte, co chci.
Vás by spíš mělo zajímat,
co jsem ochotný pro to udělat.
Nebojte se.
Mám nový způsob, jak se k Saxovi dostat.
ČÍM VÍC, TÍM LÍP...
Nevíš, co se stalo mně.
Ty nevíš, co se dělo...
Díky, miláčku.
Jsi připravený si promluvit?
Nechci si povídat.
Tak ty nechceš.
Slíbil jsi to.
Já tě požádala a tys to slíbil.
Uděláme to jinak, nemusíš nic říkat.
Mám jen jedinou otázku.
Co kdybychom na krb přidali další ponožku?
Amando, to je skvělý nápad.
Přivedeme nevinný dítě do tohohle parádního světa,...
který je plný parádních lidí,...
parádních výjevů,...
parádních zvuků.
Dokonalá rodina. Ty, já a náš balíček kostí a masa.
Ale...
Proč si nepořídit dítě?
Co nejhoršího se může stát?
Dopadne jako já?
Jo.
To je legrační, vypadáš přesně jako na obrázku.
Nicku? Jsi v pořádku, Nicku? Co se stalo?
Ale ne, to ne, to ne.
Já tě vidím.
Překlad titulků: Mirka Spudilová