ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Вітаю, красунчику.
Те, що тут сталося, ви, молодь, називаєте
«епічним».
Чорт, Саксе, ти знову порцеляну побив?
Може й так. Хочеш дізнатися, з якого боку?
- Ти руйнуєш мій бізнес. - Руйную?
Та він тільки завдяки мені на плаву і тримається.
Сумуватимеш ще за мною.
- Це ж не горілка. Що це? - Годі скиглити.
В цьому можна тіло розчинити.
Різдвяне диво, що я досі живий!
От вже пощастить якийсь дівчині!
Подивимось, що Санта приніс мені сьогодні.
Та бери вже.
Оце цікаво.
Схоже, в нас із тобою видадуться клопіткі свята.
- Я нічого не знаю, Сатана. - Гарних тобі...
До дідька.
Мій улюбленець - Сокату.
- Ні, Бабалун. Ні, Сокату. - Я гадала, тобі подобається рожева.
Вона хвора Віші. Це видно по її плямах.
Зрозуміло.
А як щодо Геппі? Хто йому подобається?
В нього нема улюбленців.
Йому не подобаються Віші. Чи не так, Геппі?
Він вважає їх диваками.
Поспішаймо! Ми запізнюємося!
Тож ось та мить, на яку ви всі чекали.
Його називають людиною, що творить Різдво для тисяч бідних дітей.
Ну ж бо, мамо. Вже починається. Хутчіш!
Людина, завдяки якій сяє сонце!
Сонні Шайн!
СОННІ ШАЙН
Сонні Шайн!
Не одне бажання!
- І не два! - І не два бажання!
Загадуйте три бажання!
Скажіть: «Віші!»
І ви скажіть: «Віші!» І ви!
Мені не видно!
Навіщо ходити, коли можна танцювати!
- Мені не видно! - Мені шкода.
Підійдемо ближче!
Гейлі? Гейлі!
Гейлі!
Не хвилюйся, Геппі. Ми повернемося.
Там забагато людей. Мені було не видно.
В мене є лише одне бажання. Це не так. Не будь злим.
Містере Саншайн! В мене лише одне бажання!
Що значить, тікай? Від кого?
А ось і вони!
Гейлі!
Подивись-но на цю сніжинку.
Цей покидьок змінився, еге ж?
- Легкі гроші. - Ні. Не легкі.
Чуваче, розслабся. Три Скарамучі
проти одного брудного покидька.
Ми його наче лайна позбудемося.
Ти не бачив, як Сакс працює. А я бачив.
Тільки не розумію, чому дядько Блу хоче кокнути його.
Може, забагато знає.
Майкі!
Господи! Який ти став. Вітаю вдома, братику.
- Не знав, що ти повернувся. - Одразу після похорон.
Хлопці, хвилина мовчання у пам'ять про Дона Скарамучі, царство йому небесне!
А наш маленький Мікеланджело
був поряд зі старим, коли той віддав Богові душу.
Атож.
Схоже на тропу війни вийдуть чотири Скарамучі.
Поглянь-но, яку нам роботу щойно підкинули.
Я пас.
Завдання для Дядька Блу від Дона. Невідкладно.
- Про що ти, Майкі? - Брате, до дідька це.
Спочатку трохи кулетерапії. Потім йди цілуй перстень.
Нікуди він не зникне.
Агов! Стеж за словами, бовдуре!
Ти жартуєш?
Дон помер, а ми маємо вклонятися...
Боже, я ще навіть речі не розібрав.
Що сталося, Майк?
Боїшся забризкати кров'ю Дольче і Га-лайно-Бана?
Виявляється, вони провели дослідження.
- Задля статистики. - Чуваче, ти можеш прискоритися?
В мене клієнт на 23:00.
То вони довели, що повії,
такі як ти, що працюють на свята,
займають ту саму економічну нішу, що й Санта-Клаус з магазину.
Час дарувати подарунки. Спустош їх!
Спустош великі й сяючі різдвяні шари.
Таке не часто побачиш.
Я клієнт на 23:00.
- Я зарано прийшов? - О, дідько.
Це щось новеньке.
- Це тарган? - Креветка.
- Будь ласка, не треба. - Слухай, розслабся.
Якби я прийшов вчасно, цей молоток стирчав би в твоєму черепі.
Більше жодних диваків!
Зараз не час приймати серйозні рішення.
Агов! Я тебе знаю.
Не думаю.
Ти ж коп, чи не так? Ти колись мене ловив.
І ти був справжнім джентльменом. Не приставав. Нічого такого.
Відправив мене автобусом додому. Щоб я оговталась.
Ти надихнув мене.
Еге ж. Я бачу.
Ти теж на копа не дуже схожий зараз.
- Що сталося? - Хотів би
продовжити цю нашу розмову,
та краще поговоримо про те, як ти мені відплатиш.
Скажи мені, що тебе бентежить?
Я ж тебе знаю. Це не схоже на Диско-Майкі.
Я бачив твій Снепчат. Дівки, вино.
Схоже, ти добряче розважився, так?
Звісно. Добряче.
Ви, мабуть, думаєте, що мені там щось перепало.
Що Старий Дон мене озолотив, перш ніж здох.
А що, це не так?
Дон любив тебе, як сина.
Ти був його улюбленцем.
Гаразд, він мені дещо залишив. Але не гроші.
- Ми на місці. - То що в тебе є для нас, брате?
В мене є детальна інформація.
Ми схопимо цього покидька зі спущеними штанами.
ЗНИКЛА ЛЮДИНА
Випустіть мене!
Ні! Уперед! Не хвилюйся, Гейлі, я знайду його!
Що я вам казав?
Чорт забирай.
Що я казав тобі, Майку? Легко, еге ж?
Ти вже не до біса крутий хлопець, Саксе!
Хто це?
- Пел Свайпс Скарамучі. - Ні, це не ти, це я.
А мені казали, що ти найрозумніший.
Генію, спробуй зрозуміти те, що я скажу.
Я - людина, яку найняли
вбити братів Скарамучі.
Тепер зізнаюся: я ледачий негідник.
Тож ось завдання:
як зібрати всіх вас, метушливих бовдурів, в одному місці?
Рішення - замовити вбивство гарненького сучого сина Ніка Сакса.
От лайно.
І от я зібрав вас всіх в одному місці, ви стоїте рядочком...
як мішені у тирі.
Дивно, мені замовляли трьох. Зачекай!
Ти ж їх молодший брат, так? Як ти подорослішав!
- Руки трусяться. Дупа стислася. - Ти...
Еге ж. Я вбив твоїх братів.
Як незручно.
Було боляче!
- Прощайся зі світом. - Чекай!
Що б тобі не обіцяли, в мене є щось цінніше.
Слухаю.
Це... пароль.
- Вже не слухаю. - Від Дона з Сицилії.
Перед смертю він дав мені пароль до одного файлу.
Це... список імен. Він безцінний.
Мене не цікавить «безцінне». Я люблю готівку.
До того ж, за таке мене захочуть катувати і вбити
зацікавлені сторони.
З таким же успіхом ти можеш пропонувати мені рак дупи.
Прошу вас.
Розумію, тобі хочеться ділитися інформацією.
Тож поділися нею зі своїми братами.
Тебе підстрелили.
Так. Але більше хвилює серцевий напад, який щойно стався.
Маю піти на аеробіку, їсти більше салату.
Якого...?
Просто чудово.
Агов, містере, а як щодо моїх грошей?
Мамо, я намагався добре поводитися. Пробач мені, мамо.
Якщо я нагадую тобі маму,
в тебе великі проблеми.
Вислухай моє зізнання, мамо, тоді я зможу піти.
Зізнання? Звісно, не стримуй себе.
Мамо, цим світом управляють демони.
На вигляд вони як люди, але насправді це демони.
Прадід показав мені речі, які я б волів ніколи не бачити.
Хочу поговорити з тобою,
щоб все це вийшло з мене, і я звільнився.
Гаразд, я вже казав тобі і більше не повторюватиму.
Мені це не цікаво.
Це було легко.
Гаразд. Все гаразд, Ніку.
Усе з тобою гаразд. Усе в порядку.
- Здається, мертвий. - Нам тоді менше клопоту з паперами.
- Лайно! Ані руш, сер! - Не вставайте!
Що це в біса таке? Сховайте пістолети назад у штани.
Господи.
Цей дихає. А як щодо другого?
Дірка 45-го калібру і сальто з третього поверху.
- Дуже мертвий. - Диско-Майкі Муч.
Давно я його тут не бачила. Свідки є?
Схоже, бурхлива різдвяна вечірка.
Винний той здоровань унизу?
Не знаю, що казав той малий. Я не чула.
А що саме ви не чули?
Хлопець у гарному пальті почав верзти щось.
Казав щось про пароль, чи щось таке.
Пароль? Ви впевнені?
Гадаю, ви не розчули той пароль?
Кажу ж, він прошепотів його, а потім...
Слухайте, в мене травма. Як щодо психолога?
Він комусь ще казав цей пароль?
Тільки тому здорованю?
Я ж розповіла.
Леді, я мокра від усіх рідин, які є в чоловіках.
Можна мені звідси забратися?
Агов!
Дивіться, щоб він не помер, бо яйця відірву.
А як щодо мене? Я тут жертва.
Відвезіть її додому. І не зупиняйтеся дорогою.
Чого вам?
Детективе, пані, у цього хлопця стріляли,
в нього був серцевий напад.
- Його шанси... - Він виживе.
Він завжди виживає.
Стільки світла! Стільки людей! Я ніколи не знайду його!
Знайдеш! Мусиш знайти!
Де він?
Вибачте, ви мені не допоможете? Звісно, ні. Він мене не бачить.
Господи, а я думав, у мене важкий день.
А ви двоє, схоже, зайняті.
Ви мене бачите?
Ой-ой!
Ходи-но сюди!
Оце спосіб замовити випивку!
Гей! Ти не туди їдеш! Обережно, друже!
Схоже, комусь треба доставити багато листівок.
Він близько, Гейлі, я відчуваю це.
Я, власне, відчуваю запах.
Тут бронежилет!
Заряджай!
- Готово! - Три, два, один!
Як котлету смажиш.
Ще раз. Три, два, один.
Якщо втратимо його, гаплик нашим яйцям. Це так?
Чи то була метафора?
- Чи як? - Він не помре.
Чистий адреналін. Завжди хотів це зробити.
Морфін. 20 мг. Швидко!
Як тепло стало.
Нітрогліцерин!
24 міліграми!
О, так. Добре.
Гей, містере!
Ну ж бо, отямся!
Зачекай...
- Ти мене бачиш! - Якого дідька?
Ти теж не зовсім те, на що я очікував.
Змирімося з тим, що маємо, і не будемо засмучуватись, так?
Отакої. Нічого не каже.
Я Геппі!
Щасливий кінь - еге ж! Такий дотепний - авжеж!
Це ж очевидно, це так потрібно - бути щасливим.
Щасливий кінь - еге ж! Сповнений любові - авжеж!
Турботи відкинь! За мною линь!
Геппі!
Вони близько!
Веселощі близько. Готовий?
- Готовий. - Вже близько!
Цок-цок, тук-тук, не час зволікати.
Час на веселці скакати...
Припини! В мене галюцинації. Нітрогліцерин.
Йди геть!
Але ж... я маю сказати тобі дещо дуже важливе!
- Я не розмовляю із рожевими слонами. - Ти що, дальтонік?
Я не рожевий, друже! І в слонів є хоботи.
А в мене є хобот?
Зробіть так, щоб він зник.
Вони мене не бачать. Тільки ти бачиш.
Слухай, засранцю, я зараз засну, а коли прокинусь, не хочу тебе бачити.
Не йди! Не зараз! Ми потрібні Гейлі!
Зазвичай ти є джерелом цінної інформації, але цього разу,
боюся, ти помиляєшся.
Мій улюблений племінник повертається з Італії.
Схоже, він повернувся вчора. А зараз він у місцевому морзі.
А цьому товстому жадібному Ніку Саксу став відомий мій пароль.
Мередіт, твого батька знову показують по ящику!
Ох і гарний він, цей паскудник.
Я гадаю, ти геть спустошений
бо що втратив усіх племінників за одну ніч, Блу.
Тобі потрібен час, щоб усвідомите це.
Так чуйно з вашого боку, детективе Маккарті.
До того ж, це сталося на свята.
Джері, зверни увагу на Вусика, будь ласка.
- Він чухається. - Це роги. Вони йому не подобаються.
Сакс буде у центральній лікарні.
Я буду там, коли він отямиться, і побалакаю з ним.
Сподіваюся, ця розмова пройде дуже, дуже добре.
Думка про те, що цей млявий троглодит може й справді померти
до того, як я дізнаюся від нього те, що мені потрібно... Ти розумієш,
що свою лють я виплесну не на тебе.
Як там твоя мама? Ця дурна крихка старушенція.
Вона приймає свої ліки?
Моїй дочці начхати. Її взагалі не турбує...
Мередіт?
- Мередіт? - Він говоритиме.
Ти не все мені кажеш, Блу.
Спочатку за морем помирає Старий Дон.
Через 24 години маємо чотири тіла Скарамучі у Брукліні.
Що тут відбувається?
Передай своїй мамі, що я сказав, що вона має почати приймати ліки.
Я знаю, у кого ти така вперта.
Джері! Янголятко моє.
- Так, тату? - Не хочу нагадувати,
та якщо Вусик не перестане чухатися, я його спалю.
І це буде вже четвертий наш пес за останній рік...
Шкарпетка, Едгар Гавкало, Професор Ґудзик.
А тепер - Вусик.
Тож, будь ласка...
Смузі!
Гарних свят!
І вам гарних свят, містере Блу!
99 сантиметрів, 21 кілограм. Перша негативна група.
Її рюкзак, якого він був кольору?
- Я ж казала вам, рожевий. - Рожевий. Так.
Яскраво-рожевий? Чи блідо-рожевий?
Рожевий. Рожево-рожевий. Весь розмальований Віші.
Віші? Дітям таке подобається, чи не так?
- Я взяла її відбитки два роки тому. - Серйозно?
- А що батько? - Ми з донькою самі.
Є все, щоб почати розслідування по Ешлі.
Гейлі!
Гейлі Генсен.
- Я хочу бачити капітана Роллінза. - Роллінза?
А якщо його нема, Бьорнса. Скажіть йому, це Аманда Генсен.
Послухайте,
я розумію, що вам зараз важко. Але ми за це взялися.
Йдіть додому. Поспіть, якщо зможете.
Я дам вам контакти того, з ким можна поговорити.
Д-Р К. САЗЕРЛЕНД, ЛІКАР, ВТРАТА БЛИЗЬКИХ
Я помер.
Я справді помер.
Справді зробив це.
СОННІ ШАЙН
І я у пеклі.
- Не одне бажання, не два, а три! - Тобі так пощастило.
- Ще ті відчуття? - Та нічого.
Гострий інфаркт міокарда,
постріл впритул у груди.
Я мав гірші похмілля.
Що?
Я хворий. Відкрий вікно.
Вікно!
Курити у лікарні протизаконно,
ти ж це знаєш?
Ну ж бо, відкривай вікно!
Не це вікно! Ні! Закрий! Закрий його!
Добре, що це вікно відкрила.
Я ледь не перетворився на чорничну бурульку.
- Перепрошую. - Я ж сказав тобі забиратися.
- Так. Кілька разів. - Не тобі.
- Телевізор вимкнений, Ніку. - Так, я знаю.
Мередіт.
Що ти тут робиш?
Нік Сакс.
Важко повірити, що цей шматок лайна
був колись найкращим детективом відділа.
- Що ж, я був справжнім героєм. - Моїм героєм точно.
Твоя дружина вчасно пішла.
Ти ж не для цього прийшла!
- Вона ж тобі добра бажає. - Забирайся!
- З тобою щось не так. - Ти й гадки не маєш, наскільки.
Чому не лишила мене?
Як гадаєш, чому ти тут?
- Тут. - Тут?
У центральній лікарні.
Субсидії?
Підстрелили на справі, і ось я у мафіозній лікарні.
А ваші справи на моєму черевику.
Я знаю, що Диско-Майкі тобі сказав.
Ти у лайні.
«Ти по вуха у бандіні, Нік». Це погане слово.
Я й гадки не маю, про що ти.
Майкі сказав тобі пароль, який призначався Блу.
Він престрів тебе до того, як зміг передати його.
Ти знаєш, що вони зроблять, аби дізнатися його.
Якщо не скажеш мені.
Пароль?
- Я знаю! «Сезаме, відкрийся!» - Серйозно?
- Послухай мене. - Кажи.
Гадаю, Блу найняв тебе убити його племінників.
Майкі просто опинився не в той час не в тому місці.
Гадаю, назріває підпільна громадянська війна,
і твоя багатостраждальна дупа у неї вскочила.
Я зможу тебе витягти, але ти маєш сказати, що тобі відомо.
Що мені відомо?
Що люди - покидьки, я не сплачую податки
і не соромлюся, коли дрочу.
А ще мені відомо, що того, хто знає цей пароль,
можна вважати мертвим.
Ось і усе.
Мередіт, ти ще та скабка у дупі,
та ти варта кращого. Дякую, що прийшла. Я оцінив.
Тепер прошу,
забирайся звідси.
Компрендо?
- Правильно «компрен-де». Це іспанська. - Я знаю!
Що ж, гаразд.
Нехай буде, як є.
І не буде, як не є!
Їй саме час іти. Чарівниця.
Може, це не моя справа, Ніку,
та, гадаю, вона на тебе запала.
Зачекай, ви що...?
- Мене зараз знудить. - Це оксикодон.
Зберися, Саксе. В тебе галюцинації. Це погано.
Це реакція на щось.
З ким ти розмовляєш, Ніку?
Я знав хлопця, який розмовляв сам із собою.
Зрештою, він опинився у дурці!
З'їхав з розуму, січеш?
Тю-тю, ку-ку.
То ти якийсь прояв мого підсвідомого?
Я перестав слухати після «то».
Ти щось казав про сендвіч?
Дихай. Дихай.
Давай, дихай.
П'ять, чотири, три, два, один.
Не час гратися у схованки, хоч мені ця гра подобається.
До того ж, підглядати нечесно.
- Ти не існуєш. - Звісно ні. Я - уявний друг.
Моя уява дуже бідна.
Вона вигадує лише такі способи завдавати біль,
що більшості людей не відомі.
Ти смішний, Ніку. Та я не твій уявний друг.
Страшно подумати, який він був би на вигляд.
- Я уявний друг Гейлі. - Зрозуміло.
Гейлі - дівчинка.
Наймиліша, найкраща дівчинка в усьому світі.
Та з нею сталася біда.
Тільки ти можеш допомогти мені врятувати її.
Тут виходу немає, Ніку.
Господи, оце накрило. Ці пігулки доконають мене.
Гаразд.
- В нас гості, Ніку! - Знову ти!
- Моторошні типи. - Хочеш прислужитися,
скажи, скільки їх там.
Гаразд. Один, два, три, чотири, п'ять.
Ти впевнений?
П'ять - можна. З п'ятьма я впораюсь.
Ось вони. Ось вони!
Один, два. Наша гра.
Так не піде.
Агов!
Отак краще.
Небагато ж з тебе користі.
Не ображайся, але як ми врятуємо Гейлі,
якщо ти млітимеш, коли небезпечно.
Чому ти шепочеш?
Забуття від пігулок - це більше розкіш не для тебе.
Мені потрібно, щоб ти зосередився.
Смузі?
Моя репутація випереджає мене.
Тобі ж подобається, коли
на тебе сцуть.
Тож це так.
Цього не слід соромитися.
Є ті, хто це любить.
В мене є відео.
Перепрошую. Ти щось сказав?
- Що? - Слухай, йолопе, покінчимо із цим.
Тобі потрібен пароль.
- І я його отримаю, повір. - Звісно, отримаєш.
Хоч я і міцний горішок.
Обійдемося без посередників?
Я все розповім.
Розумію, що швидкої смерті не куплю,
та хай йому грець! У нас усіх купа справ.
Я сам краще не сказав би.
Отже, цей малий у моїх обіймах,
від нього тхне домашньою лазаньєю,
і він притуляється холодними губами до мого вуха...
І шепоче... перш ніж померти.
Ніколи не забуду, що він мені сказав. Він сказав:
«Пісь-пісь».
Я дізнаюся цей пароль, повір мені.
Та я не поспішатиму.
Ти станеш прикладом для інших.
- Хочеш знати, чому? - Не хочу.
Бо я професіонал.
Я пишаюся роботою.
Я виконую свою роботу з точністю, дисципліною і з повагою до роботодавця.
Знаєш, Саксе, твоя репутація також випереджає тебе.
Ти ставишся до кожного завдання, як до шансу виконати
якесь напівусвідомлене передсмертне бажання.
Ти просто не розумієш, Смузі, еге ж?
Моє життя - це вічний вир лайна в унітазі, який неможливо змити.
Гадаю, я не можу вмерти.
Побачимо.
Давайте музику.
Це ж гидота, чи не так?
Я видалю твій пеніс.
Тоненько наріжу, як салямі. Це для початку.
Це займе багато часу. Розумієш, про що я?
Не можу на це дивитися! Давай, Ніку! Зроби щось!
Знаєш, з часом стає все важче
знаходити сенс жити.
У цьому Богом забутому світі
є два типи людей, йолопе!
До якого ти належиш? Гарний фрукт чи лайно?
- Я обісрався. - Заради Бога...
Так!
Гадаю, ти сказав їм все, що хотів.
Ми можемо рятувати Гейлі?
- З ним все буде гаразд? - Ні!
З ним не все буде гаразд.
Привіт. Я тебе не помітив.
Так, Папі.
Подобається?
Я можу пояснити.
Стріляй по ногах. Блу він потрібен живий.
Оце цікаво.
З тобою пізніше потанцюємо, сердитоокий. Джентльмени.
Побігли сюди!
- Схопити його! - Ні, не сюди.
Зупиніться, або я застрелю коня!
За мною! Хутчіш!
Стійте!
Взагалі-то, в мене це добре виходить. Гарний халат.
Я доктор Як-його-тут, і в мене був важкий день.
На що витріщилися?
Важка операція з видалення мигдалин. Малий житиме.
Покращало?
- Власне, так. - То побігли рятувати Гейлі!
Геть з дороги!
Ой-ой! На підході ще погані хлопці!
Краще б гарні новини були на підході.
Ми у багатокімнатній банці з огірками, Ніку.
Не уявляю, що це означає.
Якого біса, Ніку? Там нема ліфта, а ти літати не вмієш.
- Чи вмієш? - Третій поверх.
В тебе очі навіженої людини. Ти знаєш про це?
Як ми врятуємо Гейлі, якщо ти будеш мертвий?
І щодо цієї Гейлі, про яку ти торочиш.
До біса її. І як хочеш її рятувати, і тебе до біса.
Годі, не роби так.
Як ти знав, що їх п'ятеро?
Там, коли по мене прийшли ті виродки.
Ти прояв.
- Звідки ти знав, що їх п'ятеро? - Ой.
Що?
Хіба ми не чудова команда?
Привіт, Меррі.
- Ніку. - Ой.
Позичиш авто?
Сучий ти сину.
Агов, Ніку, куди ми їдемо?
Ми? Ми нікуди не їдемо. Ти чув, що сказала та мила пані.
Убивство Диско-Майкі - смертний вирок.
Усі у місті шукатимуть мене.
- Вже шукають. - Так, але...
Ніяких «але». Я валю звідси.
Не стукай копитами, ти пошкодиш панель.
- Я не хотів казати тобі, Ніку. - То не кажи.
Не хотів лякати тебе. Одного разу ти її вже кинув.
- Може, ти просто не хочеш бути татком. - Що ти верзеш?
- Як гадаєш, чому я обрав тебе, Ніку? - Не знаю. Поталанило?
Авжеж.
Ніку, Гейлі твоя донька.
Іграшки і маленькі дівчата.
Іграшки, маленькі дівчата і хлопці.
Геппі?
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко