Sjajni, veliki, gadni penisi.
Gledali ste... Niko ne veruje u mene. - Mi verujemo u tebe.
Pogođen si. - Da, ali srčani udar mi je privukao pažnju.
Moram početi da vežbam, jedem više kelja. Amanda, ja sam. Gde si?
Kod njega je. To mora biti on. - Kod koga je? - Sonija Šajna.
Amanda je prokleti pitbul. Zna da se brine o sebi.
Tip kojeg tražiš podseća me na osobu koju smo svi poznavali.
Na kraju se obesio. Imao je dete koje je završilo u domu.
Ponekad se noću pitam gde je taj dečak?
Znam ko je nevaljao, a ko dobar. Želiš da ostaneš sa mnom, zar ne?
Sa mojom ostalom dobrom decom. - Ne možeš me dodirnuti ako ne veruješ u mene.
Koji sam ja đavo? Ja sam potrčko za psihopate.
Ali kad se dočepam te lozinke, ti dani su gotovi.
Sredimo Blua i nađemo tvoje dete. - Možda je ovo trenutak u kojem se mogu
zauzeti za nešto drugo osim sebe. - Nik, požuri! - Hejli!
Prekasno. Otišla je.
Ponovljena audicija za Majmunske pantalone, 16. avgust.
U redu, kreni. - Bendži Piters, A.T.P.
Visok sam 163 cm i na audiciji sam za...
Stvarno? Misliš da trebamo obući majmunske pantalone? Zvuči zabavno.
Znaš šta znači kad obučem majmunske pantalone.
To znači da je vreme za majmunski ples!
To!
Leni Doneli, 168 cm. Na audiciji sam za...
Znači da je vreme za majmunski ples!
Vreme za majmunisanje!
Oprostite? Vi ste?
Šejnberg, Luis, J. - Ne vidim vas na...
Oprostite, ko vas je preporučio?
Gdin Šajnberg, zar ne?
Nemoj se upišati u krevet, uzmi lekove
Gledajte, šarena duga u vašim glavama
Nema više majmunskih pantalona, bacam vas u trans.
Uživajmo u životu kao što to rade u Parizu u Francuskoj.
Obezbeđenje!
Ne! Ne! Hej!
Uguši se mojim biserima, svinjo! Ovo je budućnost! Ja sam budućnost!
Deca su nestala, gdine Šajn. - Sva? - Sva.
Kako samo pevaš svoje kukanje.
Zvončići, ubodem tvoju majku i zavrnem do kraja.
Šta si rekao? - Ubiću je, Meri.
Gledaćeš je kako umire. - Mislim da neću.
Ali reći ću ti nešto. Poslaću ti pozivnicu za sahranu u tvoju ćeliju.
Nećeš moći da prisustvuješ, naravno, ali slobodno pošalji cveće.
Tako je. Tvoja moć nada mnom počiva u miru u vreći za telo u mrtvačnici.
Najgori Božić ikad, ha?
To je moja krivica. Verovala je u mene i ja nisam uspeo.
Pogledajte me. Nestajem.
Moja boja, krzno. Pre sam bio plav kao sladoled od borovnice,
a sad... - I dalje si jako plav.
Sveca mu!
Možemo li ubrzati ovo?
Planiram da budem kod kuće ispred kamina za božićno jutro.
Gde je ona? - Sveti Nik.
Psihotični Deda Mraz, reći ćeš mi gde je ili ću od
tebe napraviti božićnu ćurku zajedno sa pudingom.
On ju je oteo, zar ne? On je sakupljač. Znam to godinama.
Verovatno ćeš doživotno plaćati terapije
za psiho-seksualno zlostavljanje. I to ako preživi.
Nik, ne. Ne. - Nik, imam nešto.
Mislim da znam kako pronaći Deda Mraza. Nik, moj plan uključuje mučenje.
Nekada davno bio je usamljeni dečak koji je razgovarao sa čarapom.
Rođen je zamišljeni prijatelj. Ali ostavio je tog dečaka. Zašto?
Ne znam o čemu pričaš. Gubiš vreme. - Stvarno?
Molim te, nemoj! - Gledam u tebe i pomislim:
noge su najškakljivija stvar koja postoji.
Pitam se važi li to i za smrdljive čarape.
Dragi Isuse...
O, ne, molim te.
Molim te! -Je li ti to odgovaralo kao i meni?
Kakvo si ti to čudovište?
Zamišljeni prijatelj. Svi smo zamišljeni prijatelji.
Bratstvo i sestrinstvo glazure od jagoda i snova.
Bio si jako nevaljala čarapa.
Ne. - Napustio si svog prijatelja kad si mu najviše trebao.
Ostavio si ga samog sa malo vune, nekoliko dugmića
i sa ludim mislima u glavi. Zar ne?
Jako se stidim. On je video stvari.
Stvari koje ni jedno dete ne bi trebalo da vidi.
Drogirali su ga, zaključali. Ja sam bio sve što je imao.
Ali nije ostao zaključan zauvek. - Mislio sam da će odrasti i ostaviti me.
Ali to se nikad nije dogodilo. Nije želeo da odraste. Nikada.
I onda je počeo da povređuje ljude.
Nisam mogao da gleda šta im je radio pa sam pobegao.
Znam da ste se svi osećali uplašeno i napušteno.
Doći će dan kad našim prijatelji više nećemo trebati.
Ali ovog trenutka nekome ste potrebni. Ovo vam je prilika da nešto uradite.
Da imate svrhu možda poslednji put. Možda smo izgubili prijatelje, ali smo
pronašli jedni druge. Zajedno možemo učiniti stvari koje niste ni zamišljali.
Samo moramo verovati. - Mi verujemo u tebe, Hepi. - Mi verujemo u tebe.
Sad nam reci gde se nalazi.
Ovo se pretvorilo u pravi nered, zar ne?
Biće prokleto nesretnih
kad se ti paketi ne pojave na božićno jutro.
Nadam se da si zadovoljna sobom.
I stvarno, šta je tvoja kćer?
Šta je jedna devojčica? Večeras će u publici biti hiljade takvih.
Je li sve ovo vredno toga?
Valjda je to samo pitanje perspektive.
Bićeš obrisana. Ovo je budućnost i ti nisi deo nje.
Ja sam budućnost.
Deca... - Deca...
Deca su budućnost. Jako dobro. U pravu si.
Krenulo ti je.
I uskoro ćeš biti... u rupi.
To je poklon od Sultana ili tako nešto.
Idem da se obučem. Sećaš se? To je Vištakular?
Večeras je. Bar neko od nas ima čemu da se raduje.
Počisti ove gadne stvari.
Žele da izgledaš odraslo, ali ti nisi odrasla.
Mala si. Kao što trebaš biti.
Odrasli... pokušavaju da ukradu sve
što te čini posebnom. To me jako ljuti.
Poželim... poželim... Jako mi je žao. Žao mi je.
Žao mi je.
Moramo da idemo.
Evo ga opet. - Hajde, Nik. Ovuda.
Podsećam te da smo ovde prema informaciji lutke od čarape.
Sve ovo mi je malo sumnjivo.
Želim da kažem da taj... tvoj izvor informacija...
Siguran si da govori istinu, da te ne mulja?
Veruj mi, Nik. Bio je visoko motivisan.
To je to.
U redu. Pokaži mi ih.
Kažeš da ova vrata vode do mračnog podzemnog nivoa
ispod Gimbel Bradersa gde je usrani Deda Mraz, kojem ću slomiti vrat
kad pronađem tog gada, koji je oteo moje dete?
I potpuno sam svestan da razgovaram sa jednorogom, ali priznajem,
čak i moja lakovernost ima svoje granice.
U redu.
Gde idemo?
Zemlja igračaka.
Zemlja dečaka i devojčica.
Ako tamo živiš, bićeš tamo srećan
U toj dečjoj zemlji uživanja
Mističnoj, srećnoj zemlji igračaka
Jednom kad pređeš njene granice, više nema povratka
I ja sam pre imao zamišljenog prijatelja.
Poput tebe.
Ali sad imam nove prijatelje. Jako puno prijatelja.
Gdine Šajn. - Bože. - Izgledate kao kruzer torpedovan Liberačijevim telom.
Ne znam ko si ti.
Ali nisam zainteresovan. Ko te pustio unutra? - Propusnica za iza bine.
Ti si policajka. Nameravao sam da platim one kazne za parkiranje.
Upravo sam došla iz tvog studija, Šajnberg.
Ne moram ti govoriti šta smo tamo pronašli. - Imam objekte svuda.
Iznajmljujem ih kad nisam u produkciji, što trenutno nisam.
Rusi, Kinezi, Saudijci.
Bog zna što rade na tim pozornicama.
I pre mi je dolazila policija. Mislio sam seksualno.
Gotovo je. - Oprosti? - Sve ovo.
Čovek koji je stvorio Božić. Tip sa tri želje. Privodim te.
Baš slatko.
Mogu li ti pomoći sa nečim drugim? - Da. Amanda Hensen.
Je li reč o onoj sumanutoj ženi koja mi se danas pojavila u kancelariji?
Činilo se da pati od paranoidnog šizofrenog napada.
Verovatno zbog nečega što je videla na televiziji.
Nisam lekar. Na pogrešnoj je nozi. - Gde je ona?
Shvatam. Ti si nedodirljiv.
Verovatno znaš sve prljavo o osobama koje su iznad tebe.
Ti si poput nuklearnog reaktora. Ako ti padneš, povući ćeš sve sa sobom.
Moram biti na pozornici za nekoliko minuta.
To je Soni Šajnov Vištakular. Sigurno si čula za to.
Prikupili smo milione za decu sa potrebama. - Možeš izaći na pozornicu,
mrdati guzicom i skakutati za sve svoje obožavatelje.
A onda ću te ja odvući u lisicama na televiziji uživo.
Biće usrano kad pogledaš kamere i kažeš svetu da ne postoji Deda Mraz.
Znam da ćeš izaći pre nego što se mastilo osuši na nalogu za hapšenje,
ali ušetaćeš u pustoš pre znanu kao tvoja karijera.
Ta Hensenova, samo to zapravo tražiš? - Za sada.
Trebala bi stati kod moga tornja. Mogla bi je tamo pronaći.
Ne znam kakvo je njeno duševno stanje.
Pronašla si put unutra, sad pronađi put napolje.
Nik? - Mogu ja to, mogu ja to.
Nik. - Šta je? - Pogledaj.
Dobro si to primetio.
Nik, gledaj.
To je njeno. Idemo u pravom...
Koji...? - To je igračka, Nik. - Znam šta je to.
Želi da se igra.
To je najveće dete koje sam ikada video. - To nije dete.
Čoveče, idi zubaru.
Ovo će te malo uštipnuti. Samo malčice.
Možeš biti mala zauvek.
Kao moji ostali prijatelji.
O, Nik! Nik! - Hejli.
Pronađi Hejli.
Jebem ti.
Ne hvala.
Ne možete to raditi ljudima.
Amanda, jesi li dobro? - Ovo je zlo.
Meri. Oni... - Znam.
Ne mogu se izvući sa ovime. - Mogu.
Ali ne zauvek. Dobro?
Nik je pronašao Hejli. Dođi.
Zašto se ne kačiš sa nekim svoje veličine?
Hepi, vratio si se.
Beži!
Stalno otkrivam nove načine kako biti pušiona.
Ne, ne, ne, ne.
Prestani! Ne!
Ostavi me na miru!
Svježe.
Pomozite mi, molim vas! On dolazi! Upomoć!
Upomoć. Upomoć!
Ne boj se. Ne boj se.
Kad je moj tata otišao...
naterali su me da odrastem.
Dali su mi lekove.
Nisam želeo, nisam želeo...
Nisam želeo biti strašan.
Ne moraš biti. - Ne, prekasno je.
Ali ja te mogu spasiti. Mogu te spasiti.
Ja sam morao da odrastem, ali ti ne moraš. Nikad ne moraš da odrasteš.
Uhvati me za ruku.
I odletećemo zajedno.
Pre nego što policija dođe.
Pre nego što vide šta sam uradio.
Hajde. Uhvati me za ruku.
Uhvati... me...
Ne.
U redu je. Ja sam...
Ja sam...
Pa, ja sam...
Hepi me poslao. - Tata?
Tata!
Ja sam duh Božića. Dugo sam hodao ovim krovovima.
Jedina stvar koja mi može nauditi je magija.
Hokus pokus, mamicu ti.
Ne sad. Ne opet.
Nisi čaroban. Videće to.
Ne možeš čak ni da letiš. - Možda ne može, ali ja mogu.
I doveo sam prijatelje.
Poreži ga, Tvig.
Ponovo mu darujmo ovu tortu!
Tata, jesi li dobro? - Tablete.
U džepu... tablete...
Ne, pazite. Pazite, pazite! Ne!
Pazite! O, Bože!
Deda Mraz dolazi! Deda Mraz dolazi! - Ne želim ti uništiti Božić,
ali dođe vreme kad se svako dete mora suočiti s istinom.
Ne postoji jebeni Deda Mraz.
Šta?
Rekla sam Soniju Šajnu da imam samo jednu želju.
Želela sam da upoznam svog tatu.
Hejli. Hejli! - Mama!
O, Bože. Jesi li dobro?
Bila si u pravu.
Oko još jedne čarape na kaminu. Bila si u pravu.
Možda jedan vikend...
Razgovaraćemo o tome.
To bi me usrećilo.
Definitivno zaslužuješ odmor, prijatelju. Uspeli smo, Nik.
Nikad nisam prestao da verujem u tebe.
Takođe.
Ali ovo nije odmor. Ovo je zbogom.
Kako to misliš? Ne, Nik. Nik, pobedili smo. - Jesmo.
Zahvaljujući tebi... partneru.
Pusti muziku.
I...
Zatamni sve.
Počela sam da se navikavam da si mrtav.
Oduvek sam mislio da će mi to biti draže, ali sad...
Možda ostanem da vidim šta će biti.
Imam dobre vesti za tebe i tvoju porodicu. - Da? - Priča se da kad je
Nik Saks umro da je odneo Bluovu takozvanu lozinku sa sobom.
Priča se? - Srce ti je stalo na osam minuta.
Impresivno.
Pomislila sam... Pomislila sam da sam te se konačno rešila.
Uglavnom. Na tvom mestu bih iskoristila prednost svoje nove reputacije.
Pritaji se neko vreme. Čujem da je Kalifornija lepa. - Kalifornija?
Ne sviđa mi se. Osim toga, mrzim avokado.
Kako ti je dete? - Biće dobro.
Jaka je. Kao njena mama.
Možda na ovom svetu nije sve ružičasto,
ali postoje neki ljudi zbog kojih funkcioniše.
Ti si jedna od njih.
Znaš šta si uradila, zar ne?
Dala si mi moju kćer, Mer.
Ti si moj heroj.
To nećeš povući. - I ne želim. - Dobro, zato što ću ga zadržati.
U redu, zadrži ga. - Hoću.
Vidimo se.
Gde ćeš? - Imam sastanak.
Ne znam, idem na Koni Ajlend, na sladoled. - Zima je.
Nov sam u tome. Šta ja znam? - Ako je tako, stavi losion posle brijanja.
Smrdiš kao da si ubio kurvu. - Toliko je očigledno? Hvala.
Nik je bio u pravu. Izgledam potpuno smešno.
Je li mi nos stvarno toliko veliki?
To je najslađi, najsmešniji nos koji sam videla.
Želim da ti kažem da mi je drago što sam dobio priliku da ti budem zamišljeni prijatelj.
Nisam znao da će biti tako zabavno i strašno takođe.
Hepi, izgledaš drugačije.
Kako to da mogu da vidim kroz tebe? - To je zato što... odrastaš
i sad imaš svog tatu. I jednog dana ćeš zaboraviti na tog ludog konja.
Ali ti si mi najbolji prijatelj. Čak iako si zamišljen.
Zašto moraš da odeš? - Tako to ide sa zamišljenim prijateljima.
Ne možemo ostati zauvek. Inače može postati malo... jezivo.
Gde ćeš da ideš ako nikome više nisi potreban?
Ne znam, negde gde je zabavno. Nadam se, ko zna.
Možda negde postoji neko kome sam potreban.
Kad bolje razmislim, bolje da uvežbam pesmu.
Ja sam Hepi.
Srećni konj, konj, konj Prepun zabave, naravno, naravno
Jasno je da je zabavno biti Hepi
Hepi. Srećni konj, konj, konj, prepun zabave, naravno, naravno.
Nikad te neću zaboraviti.
Dođi, dušo. Idemo da se nađemo sa tvojim tatom.
Hajde, Saks, možeš ti to.
To je film. Samo... sedi i...
Ne moraš ni razgovarati. - Ovo je gore nego što sam mislio.
Koji đavo? - Pričaš sam sa sobom, ortak? Ljudi će pomisliti da si skrenuo.
Zašto si tu? - Ne mogu te napustiti kad ti je najteže. Kakav bih to bio partner?
O čemu... šta?
Kad mi je najteže? Sam si rekao da smo pobedili. Ubili smo negativca, spasili
dete. Nafiksao si se sirupom za kašalj? U životu se nisam bolje osećao.
Ja sam... ja sam prokleti rojal fluš.
Ja sam beli vitez. Ja sam...
Ja sam heroj kakvim me oduvek smatrala. Prestravljen sam.
Ne znam šta radim. Ne znam ni kako da razgovaram sa njom.
Samo smireno, prijatelju. Ja sam tu. Znam sve o Hejli. Njene tajne nade,
njene snove... - Da, ti znaš sve! Ja ne znam ništa!
Ne znam ništa o tome kako biti tata. - Učini ono što ti prirodno dođe.
Šta mi dođe prirodno.
Komadanje mi dolazi prirodno! Šta radiš? Ti si Hejlin mali prijatelj.
Idi nju zamaraj. - U vezi sa tim. - Čoveče.
Stvar sa zamišljenim prijateljima je da trebamo pomoći osobi
kojoj smo najviše potrebni.
Šta? Ti...
Jesi li...
Govoriš li ono što mislim da govoriš? - Evo dolazi.
Tako je. - Dolazi zabava. - Evo ga. - Jesi li spreman?
Mislim da neko treba čašicu tekuće hrabrosti.
Možda malo kokaina. Zar ne?
Preveo: x200sx Adaptirao na srpski: suadnovic
(ima još)
Mikelanđelo. Počeo sam da se pitam hoću li te ikad više videti.
Blu.
Jesi li mi najzad doneo ono što je moje?
Gdine Skaramuči?
Jeste li dobro?
Gladan sam.