Gledali ste:
Nisi halucinacija ni moja podsvest koja me želi silovati za stare grehe.
Negde je verovatno devojčica koja treba tatu. Ja nisam on.
Ti si on. - Ko si ti? - Hejli Hensen.
Odveli su me od moje mame. Nedostaje mi. - Treba mi tvoja pomoć.
Neko mi je oteo kćer. Duguješ mi. - Ništa ti ne dugujem.
Nik Saks ima moju lozinku.
Uništila si brak jedinom čoveku kojeg si ikad volela.
Čekaj malo, jeste li vas dvoje... povraćaću.
Dovedem ti Saksa i izravnali smo račune. - Video sam šta si učinio negativcima.
Ako možeš to uraditi onda možeš da spasiš Hejli. Slika tebe koju je
Hejli imala je bila prava. Nekada si bio heroj. Pretpostavljam da se zato mrziš.
Hajde, idemo da pronađemo tu malu. - Moj tata dolazi. On je heroj.
Pronaći će Dedu i zauvek ga smestiti u zatvor.
Šta ako Deda prvi pronađe tvog tatu?
Hej! - Jesam li ja jedini koji to čuje? - Da.
Nisam siguran jesam li pratio, Nik. - Znaš te tvoje smicalice?
Pesmice, šale i glupiranja?
Nije slatko. Nije smešno. - Hejli misli da sam sladak i smešan.
Pomisliš li da te ona nije poslala da me pronađeš? Možda te se želela rešiti.
Želela rešiti... To je...
To nije istina. Ja sam apsolutno divno klupko zabave.
Poznajem te manje od 24 sata. Već nas želim oboje ubiti samo da ovo prestane.
Jesmo li stigli?
Ne mogu.
Trebaš li ti podsetnik šta se dogodilo zadnji put kad nisi pratio put? - Dobro.
Igraćemo tihu igru dok ne pređemo most. - Šta je tiha igra?
Inače se Hejli i ja igramo s aplikacijama. Igrice na mobitelu.
Možda bi trebao koristiti Google maps, Nik. Amanda koristi Google maps.
Reći će ti najbolju rutu da ne zaglaviš u saobraćaju. Usto i smešno zvuči. Google.
Google. Google. LOL.
Koji đavo? Ne možeš izaći iz auta na mostu.
Šta to radiš, Nik? Je li ti neko ikad pričao o dobrom i lošem?
Postoje mnoge stvari koje mi niko nikad nije rekao.
Kad razmislim, nisam baš puno slušao.
Priča božićne prošlosti...
Ne branim tipa. - Dobro. - Samo kažem,
ne vredi izgubiti posao zbog ovog govneta. - Prošeći, uzmi falafel.
Neće dugo trajati. - Znaš da ne mogu. Ti si moj prokleti partner.
Tri poziva za porodično zlostavljanje u prošle nedelje. Tip razbija jadnicu
kao Kejt Mun u Vudstoku, a mi ti trebali okrenuti glave?
Zato što je neki bogati advokat? - Mislim da smo zamenili uloge, Saks.
Ti trebaš biti ciničan, iznureni veteran koji igra po pravilima,
a ja idealistična, mlada početnica koja ne može
da prihvati da se nekad negativci izvuku.
Kao što rekoh, Mer, falafel. Zove te.
Reći ću ti nešto. Pokucaćemo na ova vrata, ti budi dobar policajac,
ja ću biti, znaš, ja. Budi blizu i pobrini se da
ne nanesem trajnu štetu ovom seronji i možda oboje ostanemo zaposleni.
Koji je ovo đavo?
Čekajte, vi ste policajci koji su došli prošle nedelje. Detektiv...
Saks, zar ne? - Tako je. - Mislio sam da sam bio prilično specifičan...
Ućutkaj tu prokletu stvar, Koko, ili tako mi Boga! - Dođi, detektive.
Porazgovarajmo na trenutak. Dođi ovamo, između nas momci, Saks.
Znaš li šta je to? Počne kao nešto sa strane.
Kune se da koristi kontracepciju. Osim toga, zadnji tip sa kojim je bila...
navodno ju je upropastio da ne može... okreneš se i napumpana je.
Možeš li da veruješ? Smestio sam je ovde. Lepo mesto. Nema stanarine,
opremljeno je. Samo očekujem kad poželim da odem iz ovog dela grada
ne želim probleme, razumeš? - Čepići.
Nova stvar. Tipovi si stavljaju kokain u guzicu.
Zapitao sam se kakav seronja bi uradio takvo nešto?
Sad vidim da gledam jednoga, zar ne?
Mislim da se nešto izgubilo u prevodu. - Doista? - Ljudi sa kojima sam povezan,
ljudi koje predstavljam... Doslovno ti mogu uzeti značku, detektive.
Mogu je samo uzeti.
Ljudi sa kojima si povezan.
Želiš dići ruke na mene? Učini to.
Učini to, olakšaj mi.
Da budem jasan.
Ništa se ne gubi u prevodu.
Ja sam osoba
sa kojom ne želiš biti povezan
ni u kojem obliku.
Kad se vratim,
sa značkom ili bez nje,
uzeću ti glavu i nabiti je u guzicu
i iskoristiti je kao majčinu.
Možda si u pravu. Verovatno bih trebao da idete na prilagodbu stava.
Ne znam šta bih ti sad rekao. - Zašto mi onda ne kažeš gde idemo?
Hejli. Gde je ona? - Otkud znam. Ti si detektiv.
Ti si bio sa njom, zar ne? - Da. - Gde vas je onda odveo? - Ne znam.
Ne znaš? - Bilo je mračno, jako mračno.
Koliko mračno? - Jako, jako mračno.
Tamo je bio hodnik.
I onda smo došli u veliku sobu. Prljavu, smrdljivu sobu.
Đubre je bilo svuda, jako staro đubre, Nik,
kao kad si ti bio mali. I bilo je kutija,
velikih drvenih kutija sa rupama. Onde ih drži, Nik.
Onde čudovište drži decu.
Postoji samo jedna osoba koja nas može spasiti. Znaš ko je on
i ti si jedini koji ga može pronaći. - Neću te ostaviti.
Moraš. Moraš ga pronaći. Moraš ga dovesti ovamo.
Ali, Hejli, ja... - Možeš ti to. Znaš zašto?
Zato što verujem u tebe.
Vidiš, Nik? Ne mogu je izneveriti. - Baš srceparajuće. Šta je sa tipom?
Pričaj mi o njemu. - O tipu? - Čudovište.
Možeš li ga opisati?
Idemo da posetimo mog prijatelja. Bio je policijski crtač dok sam bio u policiji.
Morali su ga otpustiti jer je malo... Nije bitno zašto su ga otpustili.
Tip je profesionalac i dužan mi je. To takozvano tvoje čudovište,
reći ćeš mi kako izgleda. Ja ću da kažem njemu i on će ga nacrtati, kontaš?
Dobro. - U redu. - Ponovi mi zašto ovo radimo? - Koliko puta ćemo ponavljati?
Treba mi slika da znam koga tražim. Dobro? To se zove policijski posao.
Cigarete, alkohol...
I Drakar Noir. To može biti samo jedan čovek.
Nik Saks. - Hej. - Do đavola.
Šta se dogodilo sa tobom? - Izvukao sam džekpot. Kupio bolju odeću,
prestao sam da pijem. Unajmio sam ličnog trenera. Živim na visokoj nozi.
Ti? - Isto, kao što vidiš. - Da, da, da.
Hej, Emil, trebam uslugu. Ako ti dam opis, možeš li mi nešto nacrtati?
Znaš, nije kao nekada. - Da, znam. Vidim.
Tvoj rad se stvarno...
Razvio. - Nisam na to mislio. Ovih dana to će te koštati 20 $.
Dogovoreno. Počni da opisuješ. - Da vidimo.
Bio je jako ružan. Kao da su morsko čudovište
i veliko čudovište imali dete i obukli su ga kao Grinča u
velikom crvenom kaputu, ali bio je odrastao i nije bio zelen.
Veliko crveno odelo. I ružno.
Božić je vreme darivanja...
Bio si u pravu.
Jutros...
Pravi kurvini sinovi.
Misle da se mogu izvući sa svime.
Da, Mer. Bio sam na ulici nekoliko puta.
Video sam kako takve stvari završe. Da, ali, Nik,
lako je da kažeš, zašto bi rizikovao? Sama je sebi to zakuvala, neka sad trpi.
Ali ako nećemo da rizikujemo zbog takvih ljudi,
nemamo šta da tražimo kao policajci, zar ne? Ni sam to ne bih bolje rekao, Mer.
Drago mi je da vodimo ove male razgovore.
Ponekad mi treba neko da mu se izjadam. - Tako je.
Sprečavaju te da ne poludiš.
Jebeš Kancelariju za unutarnje poslove.
Ja ću preuzeti odgovornost za ono što se danas dogodilo.
Baš slatko. Hoćeš li zatvoriti vrata?
Jutro, detektivko.
Napad na policajca u policijskoj stanici. Verovatno ti to
nije najpametniji potez. I sad si zaključana ovde umesto
da tražiš svoje dete. Kakav je osećaj? - Kakav je osećaj na tom oku?
Još si napala jedinu policajku u čitavoj zgradi koja ti može pomoći.
Hoćeš li mi pomoći? Ovde nema poštenog policajca.
Ovo su dobili roditelji ostale nestale dece.
Božićne čestitke. Valjda te ne moram pitati izgledaju li ti poznato.
Nema zahteva za otkupninu. Ništa. Zašto? - Možda bolesnika jednako uzbuđuje
mučenje roditelja kao i dece.
Peni Bejker. Nestanak je prijavljen kasno juče.
Nije dobila čestitku? - Svaki dobar policajac bi mogao otići i dočekati
ga u zasedi. - Da vidi jesu li dobili čestitku. - I ko je ih donosi.
Okreni se.
Dete, Hejli. Je li Saksova?
Je li bitno?
Mogao si jednostavno da kažeš Deda Mraz. - Deda Mraz, ha?
To je on. To je tip. - Oprosti što sam ti uzalud trošio vreme, Emil.
Nisi ga uzalud trošio. To će biti 20 $, Nik.
Tvoj je. Hej, Saks. - Šta je?
Ti glasovi? I ja ih čujem.
Gde me vodiš?
Zemlja igračaka
Zemlja devojčica i dečaka
Dok tamo boravite
Najsretniji ste ikada
Dečja zemlja radosti
Mistična, vesela zemlja igračaka
Kad prođeš njene granice... - U redu, u redu, shvatam.
Shvatam. Molim te, nemoj više nikad pevati to ili išta drugo.
Treba mi da uđeš u tu svoju malu glavu. Moraš da mi kažeš nešto o tom tipu.
Govorna mana? Šepanje? - Miris.
Čudan miris, kao kad gori plastika, ali sladak.
Poznat mi je taj miris. Metamfetamin.
Je li to loše?
Nije dobro.
Kad bolje razmislim, mogli smo uzeti manje upadljivo vozilo.
Rekao sam ti da nismo trebali da varamo kartama. - Moguće da nas zbog toga love.
Možda zato što vozimo ukradeni auto s ukradenim oružjem u gepeku ili
tri tela kod Le Dika. Ili koliko god mrtvih tela iz bolnice.
Iskreno, sve ovo uzbuđenje, ni sam više ne znam.
Ili zato što nisi ostavio 20% napojnice.
Ne želim biti zao, ali stvarno loše voziš.
Ne slažem se. Pogledaj sav saobraćaj koji smo zaobišli.
Nismo trebali Google maps. - Nik! Seti se da je život devojčice na kocki.
Srećan Božić.
Znaš šta? Moraš se smiriti i
ući u božićno raspoloženje. Budi veseo. Osim toga, kao što rekoh, imam ideju.
I ta kaša je prava. - Koji đavo, Saks!
Medved govori, Nik.
To je drugi posao zaredom koji radim besplatno zato što ti ne znaš da kucaš.
Iskreno, oba si odradila napola. - To nije smešno.
Ovo su sigurno čarobne šargarepe od kojih sobovi lete. - Rado ću ti
platiti tvoje poslovne gubitke. Treba mi tvoja pomoć na trenutak.
Zadnji put kad ti je trebala moja pomoć, završila sam sa četvoricom mrtvaca.
Ovo je potpuno drukčije. Tražim nekoga. Ima fetiš na Dedice, narkić.
Izgleda kao da je umočen u med i prekriven đubrem. Voli malu decu.
Ne radim Dedice. Imala sam perverznog ujaka koji se
oblačio u Dedicu svakog Božića. Mislim da mi je bio ujak.
Ne želim da razgovaram o tome. - Naravno, svi trebamo povući granicu negde.
Nešto mi govori da znaš gde pronaći neke praznične čudake.
Zar ne, Angel?
Naravno. Znam gde ih pronaći.
Na Severnom polu.
Kakvo je ovo mesto, Nik?
Ovo je, moj mali prijatelju, zimska zemlja čudesa. Iznenada sam ožedneo.
Predajem se, u čemu je štos? - Šta? - Šta, šta?
Ovo s Dedicama? - Aha. - Dolaze ovamo od pamtiveka.
Dedice iz trgovina, s ulice, zvonari.
Tu se mogu družiti bez osuđivanja. To je stresan posao.
Naručićeš nešto ili ćemo samo biti brzi prijatelji? - Viski. Sa donje police.
Čisti.
Možeš uzeti koliko god višanja želiš? - Prokleto si u pravu. Čekaj malo.
Može li tvoja vrsta da jede? - Pretvaramo se da možemo.
Hrista mu, zaboravi na višnje. Pogledaj okolo vidiš li ga.
Ovo su pravi Dedice.
Čekaj. Nisam popio piće 19 sati. Suv sam kao sušena šunka.
Čuješ to? - Nik... Plačeš li?
Ostavi bocu.
Čekaj. Tražim nekoga.
Probaj na Grindru.
Deda Mraza koji voli malu decu.
To je malo previše ako me razumeš.
Ne znam kako bi pronašao takvog tipa osim ako baciš bocu u bilo kojem smeru.
Zao i strašan, Nik. Reci da je zao i strašan. - Puno hvala, ali ako smem,
ja ću postavljati pitanja.
Nisam policajac. - Očito.
Šta sad, Nik? - Prvo ću se lepo podmazati,
opustiti se, razbistriti glavu i onda krećemo na posao.
Peni Bejker. Roditelji su Brent i Ema. Izgubili su dete u
Ruzevelt trgovačkom centru. - Nisu je izgubili. - Da. Oteta je.
Jesam li ja izgubila Hejli? Misliš da je moja krivica? - Ne.
Bile smo u parku Brajant, gledale smo Sonija Šajna, tipa sa tri želje.
Držala sam je za ruku. I nestala je.
Žao mi je. - Ne tražim tvoje saosećanje. Osim toga, ne očekujem da razumeš.
Očigledno nisi majka.
Ne znaš to.
Da si majka, znala bih to. Nisi majka.
Pošteno. Verovatno ne bih mogla držati detetovu ruku bez...
Pusti mene da pričam.
Ovo će biti zabavno.
Trebala je novi zimski kaput. Zato smo bili u trgovačkom centru. - Sad rastu
kao trava. - Svake godine treba nešto novo. - Kad si primetila da je nestala?
U Barlingtonu. - U trgovini sa kaputima. - Velika je, znate? - Da.
Razdvojili smo se na nekoliko sekundi. - Otišla je do ogledala.
Devojčice tih godina su... "- Kako mi stoji?"
Ne znam zašto nisam pošao za njom. - I ja. - Ne možete se kriviti.
Kako ne?
Jadnica je potpuno sama.
Gde ti je muž? - Hejlin tata?
Nije u blizini. Nikad nije bio.
Smem li na... - Gore, druga vrata levo.
Za tebe.
Jer si dobra.
Jedi. - Ne.
Želiš da vidite tatu, zar ne?
Da.
I ja ga želim da vidite.
Jedi. - Ne. - Jedi. - Ne. - Jedi tortu.
Ne! - Jedi! - Ne! Neću to da jedem!
Hajde. Jedi voćnu tortu.
Pojedi sve da mi možeš ispričati kako će doći tvoj tata i spasiti te.
Dobre stvari dolaze u malim pakovanjima...
Sigurni ste? - Oko sedam nedelja, više-manje.
Čini se da ti je Deda Mraz kupio mali dar.
Hej. - Šta radiš ovde?
Kupila sam ti ovo.
Kupila si mi knjigu? - Čiver. Setila sam da si rekao koliko ga obožavaš.
Da. - Ili je to samo jedna od puno stvari koje si rekao da me odvučeš u krevet?
Učini mi uslugu. Odnesi to kući. Ako ostaviš tu, neki gad će je ukrasti.
Ima li šanse da te izvedem na ručak? Moramo razgovarati.
Znaš da ne mogu. - Nikad ne možeš, Nik.
Nikad nije dobro vreme za razgovor, nikad nije dobro vreme za nas.
Jesmo li u nevolji? - Zdravo, Meri. - Hej.
Vidim da si zauzet. Moramo razgovarati. Večeras? - Da.
Ovo je važno, Nik. - Znam.
Večeras, obećavam.
Žele da razgovaraju sa mnom. - Ko ih jebe.
Taj tip je radioaktivan, Nik.
Saks.
Do đavola. - Šta je to bilo? - Onaj gad je opet tuče.
Mir na zemlji ljudima dobre volje!
Saks. Saks!
Stoj! Ne mrdaj.
Dobro. Izgleda da se ovo događa. - Ako se pomeri upucaj ga.
Gde je dete? Gde je prokleto dete?
Saks. Saks!
Očigledno razumem. Nisam komunista, zaboga.
Samo kažem, na kraju dana... stvar kroz koju kakiš, ništa manje, ništa više.
Čoveče, možeš li prestati? Pokušavam da radim ovde.
Nisam ja ponudeo besplatan ples u krilu. - Ne, ali mi je šef rekao da te
odvedem iz glavne prostorije jer plašiš mušterije i sad vidim zašto.
Moja stvar je da sam loš za posao. - Dobro.
Ne znam šta me više odbija. Tvoja mlitava kita ili tvoje brbljanje.
Uglavnom, nisi došao da se zabaviš ovde.
Čula sam da ispituješ okolo. Šta je ovo, neki jadni izgovor za istragu?
I ja počinjem isto da se pitam. - Moraš razgovarati sa gđom Klous
zato što je ta kučka ovde od pre Hrista. I ako nema odgovore za tebe,
onda si u pogrešnom klubu.
Nikad to nećemo spominjati.
Gđo Klous.
Šta mogu učiniti za tebe, veliki i visoki?
Siguran sam da si čula zašto sam ovde. Koga tražimo.
Možeš mi to dati na teži ili na lakši način.
Volela bih ti dati na bezbroj načina. - Nisam siguran mogu li to odbiti.
Ako nosiš odelo Deda Mraza, imaš problema u nekom pogledu.
To se podrazumeva. Ali tip kojeg tražiš je nešto posebno.
Podseća me na tipa kojeg smo poznavali davno, kad je Božić bio Božić.
Radio je u Gimbelsu pre nego što se zatvorio.
To je bio kao Medison Skver Garden za Dedice.
Velika enčilada.
Bio je dobar. Jako dobar.
Niko nije sumnjao šta se zaista događa iza šljokica i celofana.
Ispostavilo se da je tip pravi bolesnik. Čudovište. - Čudovište?
Vilenjaci su znali. Ne možeš ništa sakriti od tih malih gadova.
Znali su šta je radio deci kad roditelja nije bilo u blizini
i mrzeli su ga zbog toga. Radnici su zbog njega bili na lošem glasu.
Na kraju se obesio u trgovini ženskom odećom.
Vilenjaci su se pobrinuli za to. - Pričaš priču kao da si bila tamo.
Da sam bila, nikad to ne bih priznala. Ni tebi ni nikome.
Uglavnom, to su bila drukčija vremena. Bolja vremena.
Sad stavljaju takve čudake na televiziju i naprave ih milionerima.
Pre sam plesala oko šipke. I bila sam dobra u tome.
Sjajna priča, ali podsećam te da je moje čudovište živo i u akciji.
Taj Dedica iz Gimbelsa, kakve veze ima sa mojim tipom?
Ne on. Sin.
Imao je dete. Možeš li zamisliti?
Završilo je u domu. Posle toga niko nije čuo za njega.
To je dete, Nik. - Malo nategnuto, zar ne?
Ne kažem da je on taj koga tražite. Ne kažem da nije.
Svejedno...
ponekad se noću pitam,
gde je taj dečak sad?
To je voćni kolač. Čaroban je.
Od njega vidiš stvari. Gledaj.
Vidiš?
Pođi sa mnom.
Idemo na izlet.
Odvešćeš me da vidim tvoga tatu.
Reci mi da će biti dobro. - Volela bih da mogu.
Plakali su mi i ja sam im poverovala.
Zašto bi neko to uradio vlastitom detetu? - Ko zna? 15 minuta slave?
Davno sam prestala da se pitam zašto.
Nikad nije razgovarao sa mnom o tome. Ono što je video.
Ovakvi dani. Kako se osećao.
Valjda je imao tebe za to.
Da, baš je bio pričljiv. Nemoguće ga je ućutkati.
Saks nije trebao rame za plakanje. Bio je prejak za to.
To ti nazivaš jakim? Svo ovo vreme sam mislila da ga poznaješ bolje od mene.
Odvešću te kući. - Nismo gotovi.
Još moramo razgovarati s ostalim roditeljima.
Nisi li dovoljno videla? - Šališ se, zar ne?
Da? "- Da. Da."
Nepristojan način za javljanje na mobitel. - Šta hoćeš, Blu?
Znaš šta hoću, Meredit. Pitanje koje bi te trebalo držati noću budnom je
šta sam spreman uraditi da to dobijem? - Ne brini.
Imam potpuno novi pristup do Nika Saksa.
Što više, to bolje...
Meri! Gde je Meri? Pogledaj ovu predivnu, staru kuću punu propuha.
Meri! - O, Džordž.
Jesi li stvarna? Nemaš pojma šta mi se dogodilo. - Nemam pojma šta se dogodilo.
Hvala, dragi.
Onda... spreman za razgovor?
Ne želim da razgovaram.
Ne želiš da razgovaraš?
Obećao si. Pitala sam i obećao si.
A ovo? Ništa ne moraš da kažeš.
Samo ti trebam postaviti pitanje.
Šta ako trebamo dodati još jednu čarapu na kamin?
Amanda, to je predivna ideja.
Donesimo nevino dete na ovaj predivan, predivan svet.
Prepun predivnih, predivnih ljudi.
Predivnih prizora, predivnih zvukova.
Naša mala savršena porodica, ti, ja i naša hrpa kostiju.
I mesa...
I krvi.
Zašto ne bi imali dete? Šta je najgore što se može dogoditi?
Da završi kao ja? - Za mog velikog brata, Džordža.
Najbogatiji čovek u gradu.
To je smešno. Izgledaš kao na slici.
Nik, Nik, jesi li dobro? Šta se dogodilo? O, ne. Ne. O, ne.
Ha?
Mogu da te vidim.
Preveo: x200sx Adaptirao na srpski: suadnovic