- Det är en drake. Den betyder frihet. - Frihet.
Francesca Doyle? Du är gripen för mordet på Mike Pennisi.
Akta er! Franky är tillbaka! Nu får ni se hur en riktig boss är.
Du kommer inte undan med det.
Säg inte att de misstänker dig.
- Mosa henne, Franky! - Där har vi den gamla Franky Doyle.
- Vad händer om jag dabbar mig? - Du kommer att vara toppen.
Har du sett vapnet förut?
- Var fick du tag i det? - Ett hål i väggen hos tant Joan.
DNA:et placerar vapnet i dina händer.
- Du ljög för mig, Franky. - Är jag en lögnare och en mördare?
Att komma ut härifrån tar nog lite längre tid än du trodde.
Hon kommer att bli straffad, Bea.
Är du vittne X, Liz?
Jag litade på dig och du förrådde mig. Ingen kommer undan med det.
Lystring, räkningen påbörjas om tio minuter.
- Ta det lugnt. - God morgon!
Idag är det din stora dag. Är du nervös?
Nej, åklagaren har ingenting att stödja sig på.
Varför har de annars tagit in ett hemligt vittne?
Bara några dagar till och sen är jag en fri kvinna.
Ni får ta vad ni vill ur min cell.
Ni har gett mig så mycket stöd.
Speciellt du, Liz. Du är min klippa.
Dra åt helvete, ätpinnen!
Lugna ner er!
Har du märkt att hälften av kvinnorna är helknäppa?
Ja, det finns bra skit nu.
Men jag har inte köpt nåt.
Bra, Susan. Du är bättre än så. Nöj dig aldrig med att vara en i hjorden.
Jag har gjort av med alla pengar på kakor i alla fall.
Hör ni! Nu räcker det! Sluta bråka!
Sån skit kommer att fortsätta hända om du inte gör nånting.
Det är dags, Stevens. Kom nu.
- Önska mig lycka till. - Lycka till.
- Lycka till.
Hej då.
- Det finna ju många andra lager. - Inte som passar ett mikrobryggeri.
- Fortsätt leta. Nåt dyker upp. - Ja.
- Du ska få tillbaka dina 10 000. - Du kanske behöver dem.
- Jag klarar mig. - Fortsätt vara positiv.
Lystring, alla kvinnor ska inställa sig på sina arbetsplatser.
Hälsa Mercado att en ny leverans är på gång. Hon måste fixa pengarna.
Jake! Kompis.
- Kan du ta de här till Doyle på H3? - Jag tar dem.
- Säkert? - Ja, inga problem.
Research för hennes fall. Jag hoppas att det hjälper.
- De här är till dig. - Tack.
Jag misstror dig inte, Franky. Jag försöker bara greppa allt.
Jag måste bevisa att Ferguson ligger bakom det.
Okej. Och hur ska du göra det?
Inte genom att sitta och prata med dig.
- Du är skyldig mig! - Jag är inte skyldig dig ett skit!
- Plitarna kommer att höra er. - Sköt dig själv!
Vill du köpa? Jag har affe.
- Ge det till mig! Du är skyldig mig! - Inte alls! Dra åt helvete nu!
Håll dig undan, jävla psykopat!
Vad fan sysslar du med? Ta det...
Släpp kniven! Släpp kniven, Radic!
Släpp knivjäveln!
Vad fan är det som händer?
Jag ska isolera de här idioterna.
- Det var självförsvar. - Du kan reglerna!
Gick det bra?
Helvete... Okej, då går vi.
- Jag hörde vad som hände. - En knarkaffär på duschavdelningen.
Du ska ju handskas med sånt.
Jag förstår inte, Kaz. Du hatar ju knark lika mycket som Bea gjorde.
Jag fick göra en överenskommelse.
Med vem då?
- Tina Mercado. - Skojar du?
Jag var tvungen att ha alla kvinnor på min sida.
Jag gjorde ett misstag. Jag är ledsen. Jag ska fixa det här.
Allie. Om jag inte är försiktig blir jag avsatt-
- och då tar nån som Tina eller Juice över.
- Vad gör du här inne, Proctor? - Tittar till min vän.
Du... Oroa dig inte för mig.
- Skydda kvinnorna. - Ut, Proctor!
Du är sen. Jag kan bara ge dig fem minuter.
Det räcker nog för oss båda två.
- Har du gjort dig hemmastadd? - Det gör jag aldrig, miss Westfall.
Jag är beredd att medge att jag har blivit utspelad-
- men det är en lång match.
Mellan dig och...? Vem, exakt?
Hur går det för Franky?
Jag diskuterar inte andra interner.
Det måste ha kommit som en chock.
Känslomässig tillgivenhet har ju alltid ett pris.
- Och vad vet du om det? - Hennes konspirationsteori.
Hon tror att det är mitt fel att hon är tillbaka på Wentworth.
- Franky har en livlig fantasi. - Hon är väldigt intuitiv.
Jag hoppas att Vera stöttar dig genom allt det här.
En bra direktör skyddar sin personal och förlåter deras snedsteg.
Vi är nog klara här. Mr Stewart...
Jag känner för er.
Franky är alldeles framför er, men ändå en miljon mil bort.
Jag tror att Franky också har det jobbigt.
Smärtan och raseriet bubblar under ytan.
Jag är upptagen. Du får dra dina monologer nån annanstans.
Oroa er inte, miss Westfall. Er hemlighet är nog trygg hos Vera.
Franky! Jag pratade just med Ferguson.
- Vad sa hon? - Hon försökte göra mig misstänksam.
Hon vill att vi ska tro att hon är ansvarig, så hon är nog inte det.
- Då tror du mig inte. - Hon är mer intresserad av oss.
Det måste vara Ferguson.
Du lyssnar inte. Ferguson har fattat att vi är ihop.
Om Kriminalvården får veta det är dina karriär över.
Jag ska anlita en detektiv som får kolla upp Pennisi.
- Det kopplar dig till mig. - Jag bryr mig inte.
Jag älskar dig. Jag låter dig inte ruttna här inne.
Innan jag kommer ut härifrån vill jag inte se eller höra av dig.
Håll dig borta.
- Hej. - Hej.
Du längtar väl ut härifrån? Jag är lite avundsjuk.
Du har bara sex månader kvar. Du är snart ute med dina pojkar.
- När kallar snutarna in dig? - Don tror om ett par dagar.
Åklagarna har fler vittnen först.
Det är bra, för det ger mig tid att memorera redogörelsen.
Bara säg sanningen, så går det bra.
- Ja. - Birdsworth!
Direktören vill träffa dig.
- Vi ses. - Vi ses.
Liz.
- Ska inte du vara på rättegången? - Tack, miss Bennett.
- Vad har hänt? - Jag är ledsen...
...men åklagaren vill att du vittnar imorgon.
- Jag hade ju ett par dagar på mig. - Det var planen.
Men försvaret har redan diskrediterat de flesta fysiska bevisen.
Ditt vittnesmål blir avgörande. Men ingen panik.
Bara håll dig till redogörelsen.
Ja, men mitt minne är kasst. Jag kommer inte ihåg...
Det är bara nerverna.
Det kommer att gå bra.
Håll dig bara till huvudpunkterna.
Vi går igenom vittnesmålet, tills det känns helt bra.
- Okej? - Ja.
Jag har förtroende för dig, Liz. Glöm aldrig det.
- Jag längtar tills du blir fri. - Jag också.
Joan Ferguson anlitade alltså nån-
- för att döda Mike Pennisi och snärja dig?
Med ett skjutvapen med ditt DNA? Det är ju vansinnigt, Franky.
Om du inte förklarar hur ditt DNA hamnade på vapnet kan jag inget göra.
Jag tog det från Shayne Butler. Fergusons gudson.
Vad gjorde Shayne med det?
Det tillhörde Ferguson. Hon ville att han skulle skjuta Nils Jesper.
- De letar fortfarande efter skytten. - Jag slängde det i en container.
- Ferguson fick nån att följa efter. - Var befann sig Shayne då?
Han har inte skjutit nån. Han är ingen mördare.
Varför sa du inget till polisen?
Jag vill inte att Shayne ska bli gripen för vapenbrott.
Du behöver ett försvar och den pojken är ditt enda hopp.
Om han blir gripen sätter de honom på Walford när han fyllt 18.
Ja, och om han håller tyst får du kanske sitta här för resten av livet.
Lystring, middag!
Jag tar med en bricka till Franky.
Nej, hon vill bli lämnad i fred.
Ena minuten hoppar hon på mig och säger att hon saknar mig-
- och i nästa vill hon inte ens prata med mig.
Jag förstår inte.
Hon vänjer sig vid att vara tillbaka. Hon hör inte hemma här.
Varför måste allt förändras? Förändring är kasst.
- Du har ju förändrats. - Det har jag inte alls.
Du var skitjobbig förut.
Om allt alltid var likadant skulle det bli tråkigt.
Nej, för då skulle Maxie fortfarande vara här.
Du behöver ett jobb eller en hobby.
- Som vad då? - Jag vet inte.
- Behöver du ha nåt gjort, Kaz? - Nej, jag klarar mig.
- Hur gick det, Sonia? - Jag bara måste fråga.
Vem av er slynor är vittne X?
- Kom igen! Låt höra. - Hämta mat och sätt dig, Stevens.
Det är uppenbart att en av er fabricerar bevis mot mig.
- Stevens. - Okej, jag ska gå.
Men jag sa ta reda på vem det är.
- Liz gillar ju skvaller. - Håll käften, Boomer!
- Det kan vara du. - Jag är ingen tjallare.
- Lunga ner er nu. - Ät din middag.
Sonia erkände väl aldrig? Du hittar på.
- Hur kan du ljuga? - För att jag vill komma ut härifrån.
Och för att kvinnan hon mördade och hennes barn förtjänar rättvisa.
- Om nån får veta det här är du död. - De får inte veta nåt.
Får de?
- Kunde du inte sova? - Nej.
Det är såna här gånger jag längtar efter mina sömntabletter.
Jag har legat vaken och funderat. Och jag har listat ut det.
Jag vet vem vittne X är.
Vem?
Maxine Conway.
- Varför tror du det? - Det är vettigt.
Flytten till Barnhurst kom lägligt.
Vilket svek. Eller hur?
Jag som erbjöd henne nya bröst.
- Tror du verkligen att det är Maxine? - Tveklöst.
- Vad stod det i redogörelsen? - Att jag erkänt mordet på Helen.
- Jag förstår inte... Varför ljuga? - Vem vet?
Tidigare frigivning, kanske.
Men oroa dig inte, Liz.
Vittne X ska få vad hon förtjänar.
Lögnare blir alltid påkomna.
- Hur känns det, Liz? Redo? - Jag tror det.
- Hittade du på nånting? - Ja, jag sa...
...att jag hade bröstsmärtor och gick till sjukan.
Men att försvinna samma dag som Sonias rättegång...
- Du kommer ändå inte tillbaka hit. - Vi har civila kläder till dig.
Du lämnar fängelset från baksidan.
Är det säkert att jag inte stöter på Sonia?
Du går inte in rättssalen förrän Stevens är klar.
- Folk kommer att få veta mitt namn. - Nej, din identitet är skyddad.
- Och sen, då? - Du blir frigiven direkt.
Jaha, så... det är nu det gäller.
- Får jag inte säga adjö till nån? - Nej, det går inte.
Vi har ordnat tillfälligt boende i en lägenhet nära centrum.
En socialarbetare möter dig där med dina tillhörigheter.
Jag kan inte fatta att det händer. Förlåt.
Du förtjänar det, Liz.
- Det är första dagen av ditt nya liv. - Ja.
Hej.
- Är allt bra? - Ja. Mår du bra?
Det har varit bättre.
- Fick du reda på nåt om Joan? - Hon förnekade det inte.
- Jag önskar att jag kunde göra nåt. - Du kanske kan det.
Jag hatar att fråga och du behöver inte känna dig pressad-
- men du är den ende som kan tala om var vapnet kom ifrån.
Du kan bevisa att det var Fergusons.
- Hur mycket måste jag berätta? - Allt.
Men du är inte ensam. Du har Fessler som advokat.
Jag blir kanske åtalad för vapeninnehav.
Jag förstår om du inte vill göra det. Om det var jag...
Du hade redan varit inne på snutstationen, Franky.
Du... Jag gör det. Okej?
- Är det sant? - Ja.
- Är du redo? - Ja.
Tack för allt, miss Bennett. Jag uppskattar det verkligen.
Lycka till, Liz.
Lystring, avdelning D kallas till lunch.
Franky! Gå före mig.
Tack, Dors.
Tänker du sitta med oss eller...? - Ja, visst.
Toppen. Det är schyst.
Om du inte vill ha smulpajen kan du ge den till mig.
- Ingenting har förändrats, va? - Nej.
Har du pratat med Shayne?
Ja, han ska lämna en redogörelse.
En del av mig önskar att han sagt nej.
Har hört nåt från Liz? Mår hon bra?
Ja, det är bara lite magbesvär. Hon får stanna på sjukan i eftermiddag.
Magbesvär.
Mår Allie bra?
Jag hörde om olyckan.
Knarkarna börjar gå för långt. Bea Smith skulle ha fixat problemet.
Men hon var ju sin egen boss.
Ur vägen! Släpp fram oss!
Släpp fram oss!
Veckans tredje överdos! Vad är det frågan om?
Beklagar. Vi måste vara mer vaksamma.
- Sök igenom cellerna. - Hundpatrull?
- Vi fixar det. - Det är hela fängelset.
Schemalägg ett personalmöte tills i morgon bitti.
Prata med Proctor. Hon är emot droger. Hon kanske kan hjälpa till.
- Varför träffade du Shayne Butler? - Jag sa till dig att hålla dig borta!
Många har svikit dig, men jag är inte en av dem.
- Låt mig hjälpa dig. - Vad är poängen?
- Vi får inte ses ihop. Det är över. - Jag accepterar inte det.
Om Ferguson går till styrelsen mister du jobbet.
Jag funderar på att tala om det för dem ändå.
Ferguson får inte diktera min framtid.
Jag får skaffa ett annat jobb. Jag väntar på dig.
- Och om du får vänta för evigt? - Då gör jag det.
Du är en idiot.
Ingenting du säger kan få mig att ändra mig, Franky...
Tina.
- Sluta langa för ett tag. - Allvarligt? Varför?
- Är du dum? Nån dog nästan idag. - Det är inte mitt problem.
Jag ber dig, för jag vet att du inte är dum.
Sluta sälja i ett par veckor.
Eller vad då? Vad tänker du göra?
Då sätter jag stopp för verksamheten.
- Vi hade en överenskommelse. - Sluta sälja knarket.
Det är tack vare knarket som du är boss.
Gör som du är tillsagd.
Liz. Vi är redo.
- Vad står på? - Ingen fara.
Det är Sonia!
Såg hon mig?
- Såg hon mig?! - Nej.
- Vad fan var det där? - Beklagar. Det borde inte ha hänt.
- Vi måste fortsätta... - Jag behöver en minut.
Bara ge mig en minut!
Vittnets identitet är skyddad.
Användandet av inspelningsapparater är ett federalt brott.
Stå upp.
Jag svär vid Gud att mitt vittnesmål-
- kommer att vara hela sanningen och ingenting annat.
Tack. Ni kan sätta er.
Vera har godkänt en rådgivningssession.
- Vi pratar på mitt kontor. - Du kan inte fixa det här.
Jag försöker bara hjälpa dig.
Varför försöker du inte tro mig?
- Men du litade kanske aldrig på mig. - Du vet att det inte är sant, Franky.
Jag hör kanske hemma bakom galler, som en stygg flicka.
- Dra åt helvete! - Franky...
Men du tänder kanske på fängelsefantasin.
- Kom igen, då. Vi pippar. - Lägg av!
Ingen fara. Jag kan hantera det.
- Det är väl det här du vill ha? - Vad i helvete...?
- En sista gång. - Vad sysslar du med?
Jag gör dig kåt, som en jävla brottsling!
Lägg av, Franky! För helvete!
Jag vet vad du gör.
Vill du driva bort mig? Du har misslyckats.
Vill du såra mig?
Gratulerar, älskling.
- Är allt bra? - Ja.
Jag måste visa dig nånting.
Ferguson har skickat det här till ombudsmannen.
Det här ett brev om ditt förhållande med Franky-
- och min kännedom om saken.
Ombudsmannen kommer i eftermiddag för att diskutera det.
- Jag beklagar. - Det här handlar inte om dig.
Eller om Franky. Hon vill förstöra min karriär.
Jag säger upp mig.
Så... Jag bara slutar.
Du förnekar allt och...
Klandra mig, Vera. Klandra mig.
"Fatta inte förhastade beslut med negativ sinnesstämning." Dina ord.
Ja, det låter som jag.
Jag vill inte att du slutar.
Upplys rätten om var ni befann er när samtalet med miss Stevens ägda rum.
Jag var i Wentworth kvinnofängelse, på en av avdelning H:s rastgårdar.
Berätta för rätten vad som hände.
Jo... Vi pratade om nyheterna på tv.
De hade visat ett inslag om upptäckten av Helens kropp.
Det var då Sonia erkände.
Vad sa hon, exakt?
Hon sa: "Jag dödade Helen Masters och begravde kroppen."
- Verkade miss Stevens upprörd? - Nej.
- Verkade hon ångerfull? - Protest.
Jag tillåter det.
- Nej, hon gjorde inte det. - Vad hände sen?
Jag trodde att hon skojade, men så talade hon om hur hon dödade henne.
Tala om för rätten exakt vad hon sa.
Hon var med Helen i köket. Klockan var runt 13.00.
Hon slog Helen i huvudet med en flaska.
Helen föll och sen använde Sonia...
Hon använde bältet för att strypa henne.
- Helen dog alltså i miss Stevens kök? - Ja.
Vad sa miss Stevens hände sen?
Hon drog in Helens kropp i garaget och rakade hennes huvud.
- Vad gjorde hon sen? - Hon la kroppen i bilen...
...och körde den till Sassafras.
Talade hon om vad hon gjorde när hon nått destinationen?
Hon parkerade intill en travbana och begravde Helen i en grund grav.
Den var inte så djup, för hon fick gräva med händerna.
Hon sa att det tog evigheter att få bort jorden under naglarna.
Jag har just träffat ombudsmannen.
Jag hoppas att du inte tänker trakassera mig.
Förra gången övertalade du honom att häva styrelsens beslut-
- men du kan inte backa nu.
Förmodad oskuld gäller miss Westfall också.
Du vet lika väl som jag att hon är... ihop med Doyle.
Jag förklarade för ombudsmannen att när du var direktör-
- kände du dig hotad av miss Westfalls insikt om din psykiska obalans.
Och du lyssnade på fängelseskvaller. Ombudsmannen förstår-
- att miss Westfall är en värderad och ansvarsfull anställd.
Ert namn, å andra sidan, har fått ännu en svart fläck.
Det här brevet har bara diskrediterat er ännu mer.
Okej. Var det allt?
Kan ni eskortera miss Ferguson tillbaka?
Innan vi sammanfattar vittnesmålet vill jag höra om er tid i fängelset.
Under er strafftid har ni väl begått flera förseelser?
Protest. Vittnets förseelser är irrelevanta.
Särskilt en av dem är avgörande vad gäller trovärdigheten.
Jag tillåter det för stunden.
Ni har hittats berusad vid flera tillfällen. Stämmer det?
- Svara på frågan. - Ja, men inte på länge...
Ni har väl deltagit i flera alkoholavvänjningsprogram?
Fem olika program. Hur många har ni fullbordat?
- Inga, men jag dricker inte längre... - Var ni berusad...
- ...när ni pratade med miss Stevens? - Nej.
Var ni berusad när ni lämnade er redogörelse? Är ni berusad nu?
- Nej. - Protest.
Det räcker, mr Baresic.
Vi ska sammanfatta ert vittnesmål.
Ni påstår att den tilltalade mördade Helen Masters-
- drog kroppen till garaget, rakade hennes huvud-
- körde till Sassafrass och begravde kroppen.
- Var det så miss Stevens beskrev det? - Ja.
Kan ni förklara hur den tilltalade kunde flytta en 20 kg tyngre kropp?
Jag antar att hon släpade henne. Det är ju inte långt till garaget.
- Har ni varit hemma hos miss Stevens? - Nej.
- Avståndet är bara ert antagande, då. - Ja.
Hon specificerade väl aldrig att hon släpade kroppen?
- Vad mer är antaganden? - Ingenting.
- Tiden då hon dog? - Hon sa kl. 13.00.
- Kl. 13.00, efter lunch? - Ja.
Blir ni förvånad om ni får höra att offret inte hade ätit innan hon dog?
- Är tiden ännu ett antagande? - Nej.
Rakningen, då?
Ni påstod väl att den tilltalade rakade Helens huvud...
- ...i garaget efter mordet? - Ja.
Det är vad miss Stevens berättade ute på rastgården.
Jag vill visa vittnet bevisföremål 7A.
Var snäll och beskriv fotografiet.
Det är ett foto av Sonia och Helen.
- Vad är särskilt med Helens utseende? - Hennes huvud är rakat.
- Och? - Jag vet inte.
- Hon är vid liv. Eller hur? - Ja.
- De skrattar väl tillsammans? - Ja.
Det talar emot ert vittnesmål.
Fotot stödjer den tilltalades version av händelserna.
Helen bad den tilltalade raka hennes huvud.
Helen ville överraska sin syster, som genomgick kemoterapi.
Tiden för döden: fel. Händelseföljden: fel.
Antaganden istället för fakta: fel.
Jag hävdar att hela ert vittnesmål är påhittat.
Är det inte sant att er belöning var tidigare frigivning?
Samtalet med miss Stevens ägde väl aldrig rum?
Ni har väl ljugit under ed för er personliga vinnings skull?
- Svara på frågan! - Ja.
Okej, jag ljög.
Varför ljög ni? Blev ni tvingad till det?
Nej. Nej, det var jag.
Det var min idé.
Allt var min idé. Allt var min idé.
Allt var min idé.
Jag har inget mer, herr ordförande.
Herregud!
Jag vet inte vad som hände. Jag kunde inte tänka och min...
Förlåt mig. Min hjärna slutade fungera. Förlåt mig. Förlåt mig.
- Förlåt mig. - Det gör ingenting.
Det är inte ditt fel, Liz. Det är mitt fel.
Var fan kom det där fotot ifrån?
De hittade Helens mobil i Sassafrass igår kväll.
Försvaret lämnade in den som bevis i morse.
Varför i helvete informerade de oss inte?
De lämnade ett meddelande och jag kollade inte mitt talsvar.
Kollade du inte dina jävla meddelanden?
Du har satt mig ordentligt i skiten.
Jag är hemskt ledsen, Liz.
Med lite tid kan jag fixa det här.
Advokaterna är inne med domaren nu.
- Jag håller dig underrättad. - Jag kommer väl aldrig ut nu?
Vänta och se vad domaren säger. Vila lite nu.
Jag hör av mig så fort jag kan.
Vad fan vill du?
- Jag vill prata med bossen. - Nej, du är ju osynlig.
Där är jag, så jag är inte det. Får jag det?
Det här är viktigt.
Hejsan.
Tina Mercado tar in knark via grönsaksleveranserna.
Gör vad du vill med det.
Booms. Vill du fortfarande ha nåt att göra?
Ut härifrån.
- Vad fan håller du på med? - Stäng käften innan du får stryk!
Vi var överens!
- Boomer! Nej! - Vad då?
- Bara håll henne där. - Ja, ja. Ledsen.
Jag är inte ledsen.
- Nej! Nej! - Proctor.
Jag gav dig en chans.
- Du borde ha lyssnat! - Lyssna!
Booms!
Lystring, telefonerna får nu användas.
- Du behöver visst en ny plan. - Försvinn ur min åsyn.
Jag känner till säkerhetsdetaljerna för varje våning.
Jag kan hjälpa dig.
Varför?
- Det skulle tjäna ett högre syfte. - Du snackar mycket skit.
Erbjudandet förfaller väldigt snart. Du var var jag finns.
- Har du sett Kaz? - Nej.
Allt väl? Är du fortfarande orolig för Shayne?
När sticker han till polisen?
- Du ställer många frågor. - Gör jag?
- Det var en till. - Ursäkta.
- 17.30. - Tio minuter.
Vill du ha en kopp te? Förlåt, det var också en fråga.
- Sätt igång, då. - Hur vill du ha det?
- Det var en till. - Svart med tre sockerbitar.
Doyle. Post till dig.
FRIHET
- Vad är det där? - Mitt halsband.
Jag berättade bara för Mike Pennisi om det.
Från nån han berättade det för.
- Ferguson dödade honom inte. - Va? Vem var det, då?
Nån som stod honom nära.
Fan! Shayne är på väg till polisen!
Ta det lugnt, Doyle!
Det är brådskande! Får jag använda telefonen?
Fan!
Det är jag. Gå inte till snuten.
Vad har hänt?
- Det var nog inte Ferguson. - Va?
Det var nån annan. Nån på utsidan.
Miss Bennet! Ett ögonblick.
Det fanns inget konstigt med Fergusons samtal.
Det var inte Ferguson.
Jag fick ett brev. Det innehöll nåt bara Pennisi visste.
Pennisi hade förföljt mig i veckor.
Han följde efter mig när jag dumpade vapnet.
Han låtsades springa på mig-
- och sen talade han om för mördaren vad jag sa till honom.
Förstår ni inte? Han kände sin mördare.
Vad ska jag göra åt det? Det är nåt för dina advokater.
Jag har bokat in en rådgivningstid åt dig med miss Westfall.
Fan!
- Ingen tur? - Nej.
Svaret fanns inte här inne.
Det finns utanför och jag kan inte göra nåt åt det.
Åklagaren har lagt ner åtalet. Sonia blir frigiven.
Jag beklagar, Liz. De kommer att åtala dig för mened.
Jaha. Okej.
Och vad betyder det, exakt?
Maxstraffet är 15 år.
Jag lovar att jag ska fixa det här.
Jag kommer att kräva kompensation för det felaktiga frihetsberövande.
Men idag har rättvisa skipats.
Det går inte att komma härifrån.
Text: Johan Gustafsson www.sdimedia.com