Vi är framme, tjejer.
Jag vill vara din vän, Bea. Trots att du tjallade för snuten.
Vad i helvete?
Hur känns det, Vera, att äntligen ha allt du nånsin velat ha?
Det är "direktören".
- Jag behöver hans namn. - Nils Jesper. Fergusons hejduk.
Knarket har alltid hittat in.
Du är den enda ledaren som aldrig har langat.
Kvinnorna vill ha äktenskapliga besök.
Är hon en hjälte? Den misshandlade har blivit misshandlaren.
- Tar hon sin antipsykotika? - Nej.
Om två dagar kommer pressen och VIP-gäster.
Vi behöver en bra nyhetsstory.
Lägg av!
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
- Första gången i ett fängelse? - Ja.
- Vem är du? - Enrico Puglieses, advokatbiträde.
- Var är Nina? - I rätten. Hon skickade mig istället.
Jag förväntar mig att få vad jag betalar för.
Hej, Kim.
- Mår du bättre? - Du stal Franky, din slyna!
Det går bra. Du kan lämna oss ensamma.
- Det är inte goda nyheter. - Låt höra, då.
Åklagaren har försett oss med ett uttalande från Nils Jesper.
Han förnekar min inbladning.
Jo... Mr Jesper har ändrat sin utsago.
Han har gått med på att förhandla.
Bara stick! Dra åt helvete!
Franky ville ha sin frigivningen mer än nåt annat.
Jag stal henne inte.
Ursäkta, vakten! Snälla!
De döda skvallrar inte.
Jag har hennes psykutvärdering framför mig.
Den här patienten borde inte ha blivit utskriven.
Kan ni be dr Foster ringa mig och mejla journalerna under tiden?
Tack.
- Miss Westfall vill träffa er. - Skicka in henne.
- Vi måste prata om Ferguson... - Du har ett förhållande med Doyle.
En före detta fånge.
Du har komprometterat dig själv och mig också. Jag fick dig återinsatt.
Förhållandet med Franky inleddes när hon lämnade Wentworth.
Hon var inte längre en patient.
Jag tänker rekommendera din omedelbara uppsägning.
- Du känner att det är en personlig... - Tala inte om för mig vad jag känner!
Okej.
Du har rätt. Jag förtjänade det.
En sak till.
Om Doyle bor hos dig bryter det mot frigivningsvillkoren.
- Du är på fel ställe. - Lägg av nu, Kaz.
Borde du inte sitta inne med män?
Snubbar och Röda högra handen är ingen bra kombination.
Lägg av, sa hon.
Jag tänkte väl att du inte var långt borta.
Om du vill sätta igång nåt får du gå igenom mig först.
Visst. Uppfattat, Bea. Kolla med bossen.
Var är min tandkräm?
- Allie är tänd på dig. - Hon är bara konstig.
Jag känner vibbarna.
- Använd det till din fördel. - Bea!
Bea! Vet du nåt om de äktenskapliga besöken än?
Jag har duschat, inte stirrat in i en kristallkula.
- Kan du fråga direktören igen? - Ja.
- Jag börjar bli desperat. - Börjar?
- Alla är väldigt uppspelta. - Ja. Bra jobbat, Bea.
Hur kan Vera veta nåt om oss?
Det verkade meningslöst att fråga.
Missfostret jäklas med henne. Hon försöker bluffa. Förneka allt.
Vad ska hon säga? Att Missfostret kände lukten av mig?
Är hon en jäkla beagle?
Det är ingen bluff. Du får inte bli inblandad i det här.
- Vad menar du? - Du får flytta tillbaka till rummet.
- Sparkar du ut mig? - Om Vera rapporterar dig...
...och din adress inte stämmer, så åker du in igen.
Då dödar jag henne. Jag har jobbat hårt för det här! Det vet du!
Jag har ett liv, en tjej och ska börja på ett nytt jobb.
Du har skött dig jättebra.
- Vi måste fokusera på det praktiska. - Och låta satkärringen förstöra allt?
Det handlar inte bara om dig. Hon trodde att jag var hennes vän.
Du försvarar henne.
Det är mitt fel. Jag förstörde allt.
Då så. Jag sticker.
- Du, Franky! - Vad i helvete?
- Jag måste få prata med dig. - Bra tajming, pappa.
Jag förstår. Men jag ger dig mitt telefonnummer-
-och när du är redo kan du ringa mig.
Vad händer med de äktenskapliga besöken?
- Det blir inga. - Ni skulle ju fråga.
- Du lovade en problemfri pressträff. - Jag startade inte bråket.
- Frågade ni ens Channing? - Ja.
Det finns inga såna program i nåt kvinnofängelse.
Styrelsen inte har råd med födelserelaterad hälsovård.
Det är ett perfekt motgift mot leda. De kommer att spotta ur sig dem.
- Enligt mr Channing. - Kvinnorna blir förbannade.
Jag vill att du engagerar dig i ett av programmen:
Förberedelse för framgång.
Förberedelse för...? Jag? En livstidsfånge?
- Du kan lära kvinnorna ditt gebit. - Vad då? Mord?
Och frisering.
Jag måste hålla kvinnorna aktiva.
- Ursäkta mig, direktören. - Tack, Smith.
Missfostret vill... Ferguson vill träffa er.
- Ville du träffa mig? - Det är mr Channing jag vill träffa.
- Mr Channing är inte här. - Han kommer imorgon.
Kan du hälsa att jag vill ha ett möte?
Du är en fånge nu. Du kan inte avtala möten med regionchefen.
Inte?
- Hur går det för Joshy hemma? - Bra, men jag saknar honom så.
Hur gick det? Blir det nån rumba i sänghalmen?
Hör upp!
Jag beklagar, men styrelsen sa nej till äktenskapliga besök.
Varför kämpade inte Vinägertutten hårdare för oss?
Hon uppskattade väl inte att bli bombarderad med tamponger.
Kom igen. Vi behöver inte finna oss i det här.
Om männen på Walford får besöken kan vi det också.
Jag nöjer mig inte med ett nej. Upp med handen. Vem vill ha ett ligg?
Ja!
Ge mig telefonen.
- Hon förstår inte vem som är bossen. - Det är bara tomt snack.
Hon kan politiken. Hon vet hur man utnyttjar deras känslor.
Oroa dig inte, Maxine. Jag klarar av henne.
- Kan jag få den? - Ja, den är god.
Jag tänkte mig imorgon förmiddag klockan 10. Fungerar det?
Bra.
Begrav den.
De kommer inte att fatta vad som hände.
- Du behandlade tjejen som en köttbit. - Jag älskar dig, Franky!
Jag kommer bara härifrån i en kista.
- Du är inte sån, Franky. - Jag är den jag måste vara.
Okej, du har min uppmärksamhet.
- Säg inte att du saknar stället. - Vad tror du?
- Vad gör du här? - Jag vet inte. Det är sant.
Jag hoppas att du respekterar din frihet, Franky. Det bör du göra.
Ja, jag vill ju inte tillbaka hit.
Stick då. Åk hem.
- Fergusons advokat ringer hela tiden. - Ferguson vill träffa dig.
Jag är inte intresserad. Du får handskas med det.
Hennes advokat har gått till styrelsen med en petition.
Ferguson har ett övertygande mål. Hon kan systemet.
- Styrelsen måste överväga det. - Vad då?
Hon kräver att bli utsläppt bland de andra fångarna.
Varför? Hon blir sliten i bitar. Styrelsen kan väl inte överväga det?
De granskar petitionen. Argumentet är övertygande.
Hon har ju varit direktör.
Hon hävdar att det är en kränkning av hennes rättigheter. Hon är inte dömd.
Hon kommer inte åt juridikböcker-
- vilket kan skada hennes sak och så vidare.
Är hon inte rädd för de andra fångarna?
Hon säger att om fängelset drivs korrekt har hon ingenting att frukta.
- Liz? Kan jag få din åsikt om nåt? - Visst. Vad är det?
Ta här och säg om du känner nåt.
- De bits inte. Det går bra. - Är de inte falska?
Nej, jag har tagit hormoner.
Men Gary ville ha dem större, så vi uppgraderade.
Det känns riktigt fint.
- Okej, här omkring? - Precis där.
- Ja, jag känner faktiskt nåt. - Säkert?
Ja, men jag är ingen expert. Det kan vara ett fibrom.
- Gå till doktorn och få det kollat. - Ja.
- De känns faktiskt riktigt fina. - Okej, nu räcker det.
De är mycket finare än mina. Deprimerande.
Är det klart? Det ser bra ut.
Hur mycket är klockan, miss Smiles?
- Har du ett brådskande möte, Proctor? - Kanske det.
Nästan tio.
Redo?
Kör igång!
Brådskande samtal på linje 1, direktören.
- Direktör Bennett. - Titta ut på rastgården.
- Vad vill vi ha! - Rätten att knulla! Nu!
- Vad vill vi ha? - Rätten att knulla! Nu!
- Vad vill vi ha? - Vi har problem på norra gården.
Om fångarnas krav inte går igenom vill ni nog inte se nyheterna ikväll.
Vem är det här?
- Vad vill vi ha? - Rätten att knulla! Nu!
Ta på er kläderna på en gång!
Kom igen, Boomer!
Det är direktören. Skjut ner den där grejen.
Bea! Hör ni! Det är nåt på gång ute på gården.
Vi behöver förstärkning på norra gården. Utrym gården omedelbart.
Alla tillgängliga vakter, rapportera till motionsgården.
- Vad står på? - Vad fan är det där?
- Lngen ska haka på. - Du vet att du vill, Bea!
Nu räcker det! Skingra er och gå in, annars drar vi er.
- Vad vill vi ha? - Rätten att knulla! Nu!
Lystring, det här är en kod blå. Kod blå.
Alla fångar ska omedelbart återvända till sina enheter.
Jag upprepar, kod blå.
Du har ingen rätt att hävda din manliga aggression här.
Såg du...?
Ditt jävla pervo! Din våldsamma rovgiriga jävel!
Det här är en kod blå. Jag upprepar, kod blå.
Alla kvinnor ska återvända till sina enheter.
Jag upprepar, kod blå.
Tror du fortfarande att du klarar av henne?
- Och han slog henne. - Lnte glad.
Kan vi få lite uppmärksamhet? Hon blev misshandlad av en vakt.
Hallå!
Hon kan anklaga dig för misshandel.
Hon höll mig i ett punggrepp. Jag tänkte inte ordentligt.
Det hamnar åtminstone inte på nyheterna.
Helvete! Idioten gav mig nog en ansiktsfraktur.
- Det kan vara en kompressionsfraktur. - Håll ut nu! Jag älskar dig!
Du måste göra nåt åt det där flinet.
- Tycker du att jag ska spöa henne nu? - Hon anser sig ju vara förmer.
- Då blir hon en martyr. - Du måste göra nånting.
Ur vägen.
Vänta utanför.
Jag hoppas att du är stolt, Proctor. Du får inte ut nåt av det här.
Jag stämma er och sen får du torka dass på Frankston-kåken.
Och mr Jackson stämmer dig i sin tur för ditt angrepp mot honom.
Övervakningsfilmen visar att du provocerade honom.
Den visar era vakter våldsamt angripa kvinnor.
Den visar att de gör sina jobb. Vi låter polisen avgöra.
Men fler anklagelser påverkar din dom.
Det var kollektivets röst och jag är bara en av många.
Smith.
- Vad ska du göra åt Proctor? - Jag?
- Hon är ert problem. - Hon är ett delat problem.
Ni bör kanske tänka om angående de äktenskapliga besöken.
Ni ger mig ingenting till kvinnorna, men ändå ska jag fixa problemen?
- Kan du det? - Om de får äktenskapliga besök.
Vi blir översvämmade av graviditeter och aborter.
Inte nödvändigtvis.
- Vad är det nu? - Jag hörde om bråket på gården.
Tråkigt. Ditt direktörsjobb är ju så nytt och bräckligt.
- Vad vill du? - Förberedelser inför min flytt.
Jag tvättar inte. Jag föredrar köket, så att jag kan laga min egen mat.
Om jag blir inhyst bland nya fångar minskar det fördomarna.
Lyssnar du, Vera?
Var uppmärksam. Du måste vara redo. Det här kommer att påverka dig också.
Herregud. Vad har hon gjort?
- Doyle? Ingenting. Är hon här? - Nej.
- Du kan få komma in och titta. - Jag är inte här för Frankys skull.
Det var rätt att avskeda mig.
Jag gjorde ett misstag. Antagligen fler än ett.
Men låt inte mitt strul förstöra Frankys liv.
Okej. Jag accepterar det.
Jag har ett mycket större problem att diskutera. Inget om dig och Franky.
Jag har gått igenom hennes petition. Den är fasligt övertygande.
Jag undrar vad hon är ute efter. Nån kommer att döda henne.
Om Ferguson dör under mitt pass så vinner hon.
Hon borde återvända till mentalsjukhuset.
Men hon klarade alla utvärderingar. De kan inte hålla henne instängd där.
Jag har en lasagne i ugnen.
Vill du ha lite middag?
- Vi kan fortsätta samtalet, så ja. - Ja.
- Öppna, Gidge! - Det är Doyle.
Hon var vid Wentworth igår kväll.
- Vad gjorde hon där? - Jag vet inte. En vakt såg henne.
- Kom igen, jag har inte nyckeln. - Jag fixar det.
- Släpper du inte in mig i huset? - Det är nån härinne.
Var fan har du varit?
- Du har inte haft mobilen påslagen. - Jag behövde tänka.
- Var det allt du gjorde? - Ja.
- Tror du mig inte? - Du var vid Wentworth.
- Det är ju enastående. - Hur så?
Det var det jag kom för att säga.
Det är inte lätt att veta hur man beter sig på utsidan.
Jag älskar att vara fri, men det skrämmer skiten ur mig.
Och ibland, som igår kväll, känns det som att det kommer att tas ifrån mig.
Allt kändes tydligare i fängelset.
Tanken på det kändes lugnande, så jag for tillbaka.
Hjälpte det?
Förstå rädslan. Är det inte så du säger?
Jag vill bara säga... tack.
Kan du skicka salladen?
Och pepparn.
Så ni har inte ett jota?
- Hon vill ha nåt som är värt risken. - Eller så har hon dödslängtan.
Psykopater är inte självmordsbenägna. De njuter av makt.
Ja, men på den skyddade avdelningen har hon ingen att manipulera.
Jävlar!
Hon vill bli högsta hönset.
Se upp, Röding.
Lägg av...
Ger du mig ett ögonblick?
Du, Allie. Kom hit. Kom.
- Vad i helvete? Varför? - Spelar det nån roll? Dra åt helvete.
Har Kaz kommit ut från sjukan än?
Ja, hon mår bra. Ingen fraktur. Bara ett blåmärke.
Så bra.
Jag gillar den färgen, men det vore snyggare ljusare.
- Tror du? - Ja.
- Jag kan klippa dig och färga det. - Okej.
- Vad fan, förföljer du mig nu? - Nej, Franky.
Jag vet att du inte vill ha nåt med mig att göra.
Du har en syster.
- När hände det? - Hon är 3 år gammal.
Ni har rätt att känna varandra.
Åtminstone känna till varandra.
Dr Foster har skickat Fergusons psyktest.
Jag visste att hon hade manipulerat svaren.
Var försiktig. Du petar på en farlig spindel.
- Du vill väl få henne inlagd igen? - Men inte till vilket pris som helst.
- Hur mår du idag, Joan? - Det blir bättre när jag flyttar.
Direktören har bett mig utvärdera om du är redo för allmän avdelning.
- Ur en psykologisk synvinkel. - Uppenbarligen.
Det måste vara tråkigt här för dig.
Det är en isoleringsavdelning. Ingen stimulering alls.
Är du inte rädd för att bli skadad av de andra fångarna?
Inte alls.
- Hur kommer det sig? - Är inte det uppenbart?
För att du är överlägsen?
Ja.
Du utvärderar inte, du poängsätter.
Det är en del av det, Joan. Kan vi fortsätta?
Fråga mig nåt, så frågar jag dig nåt. Tjänster och gentjänster.
- Det är inte så det fungerar. - Jag börjar.
Vilken var din favoritlek som barn?
Okej, finns det nåt som du aldrig har berättat för dina föräldrar?
Har du nånsin blivit våldtagen?
- Jag tänker inte svara. - Du gjorde just det.
Nu vet jag varför du inte vill leka. Det är lite för personligt.
Om jag frågar om nån annan, då? Vera, till exempel.
Vad är din åsikt om henne? Din professionella åsikt.
Miss Bennett är en väldigt duktig direktör.
- Hon är respekterad av alla. - Du ljuger som en häst travar.
Du vet också att hon är vek. Hon är en patetisk liten varelse.
Hon hade fortfarande varit en lakej om inte jag hade tagit mig an henne.
Hennes enda modiga insats-
- var att ge dödshjälp till sin egen mor.
- Du är verkligen en satmara. - Tackar.
Du kommer inte att kunna använda den här inspelningen.
Hon memorerade indikatorerna och kände igen nyckelorden.
- Vi kan inte använda inspelningen. - Nej.
- Ni ville träffa Smith. - Visa in henne.
- En varning och en begäran. - Ge mig varningen först.
Det är möjligt att Ferguson blir utsläppt på den allmänna avdelningen.
- Skojar ni? - Styrelsen fattar beslutet.
- Och er begäran? - Hon får inte bli skadad.
Visst. Jag kan ju bara dra fram en trollstav ur röven.
- Om nåt händer mister jag jobbet. - Det vore väl värt det?
Ferguson gjorde ditt liv till ett helvete-
- men jag är en väldigt annorlunda direktör.
Ska jag bara lita på er, då? Och hjälpa er?
Kvinnorna gillar mina nya program. Jag kan lätt avsluta dem.
Det kvinnorna mest av allt vill ha är äktenskapliga besök.
Tror du att du kan hitta trollstaven?
Missfostret? Hon klarar sig högst en vecka.
Fan heller. Det tar inte en vecka.
Ingen gör nånting. Jag har en överenskommelse med direktören.
Det måste vara en sjujäkla överenskommelse.
- Ni blir nog nöjda. - Tänker du berätta?
Jag skulle kunna göra det, men hon får berätta själv.
- Jag har ett kort tillkännagivande. - Missfostret har skeppats till Afrika
- Lyssna på direktören. - Tack.
Efter ett förslag från Bea Smith å kvinnornas vägnar-
- ska vi på försök införa äktenskapliga besök.
Vi är det första kvinnofängelset i landet som gör det.
Det finns ett förbehåll, som föreslagits av Smith-
- och godkänts av kriminalvården. Ni som önskar delta-
- måste också delta i familjeplaneringsprogrammet.
- Bra gjort, Bea! - Va?
- Bra jobbat, Bea! - Tack så mycket, Bea!
Jag har ännu ett tillkännagivande.
Utöver de andra programmen kommer det att starta ett nytt:
Personlig omvårdnad och presentation.
Friseringsdelen kommer att drivas av Bea Smith.
- Otroligt att du övertalade mig. - Det är en försäkringspolicy.
Det varar säkert inte försöksperioden ut.
Du lovade styrelsen att du skulle driva fängelset smidigt.
De saboterade ju allt genom att överväga Fergusons petition.
Ta bara kontroll... Jösses!
Vad i helvete?
- Hur driver du fängelset? - Vi kan inte ta lätt på hotet.
- Meddela styrelsen. - Att du har tappat kontrollen?
Förflyttningen är inte mitt verk. Du måste prata med Ferguson.
För helvete, Vera. Jag vill hålla mig långt borta från den satmaran.
Du måste reda ut den här härvan, annars får vi ett lik på halsen.
Nykomlingarna får nog spel när de ser att jag ska lära ut sminkning.
- Är det en peruk i lådan? - Den är tom.
Man måste visst spika igen allt härinne.
Bea. Titta vem som är här.
Klippning och färgning, tack.
Stig in i min salong.
Putta mig högre, pappa!
Putta mig högre!
- Putta mig högre, pappa! - Håll i dig hårt.
Franky! Här borta!
Vi går och hälsar.
Titta. Det är din storasyster.
Det är din storasyster. Det är Franky.
Det är fint att träffa dig.
Jag tänker inte gå vidare med affären mellan dig och Doyle.
- Får jag fråga varför? - Det är rent pragmatiskt.
Ditt jobb är tryggt så länge jag är direktör.
Hur länge det nu blir.
Jag är tacksam. För Frankys skull också.
Bridget. De där sakerna som Ferguson sa om mig...
- Fundera inte på det. - Jag vill fråga dig...
Du tror väl inte att jag är som henne?
Faktumet att du ens ställer frågan betyder att du inte är det.
Psykopater känner igen rädsla.
- God kväll, Vera. - God kväll.
- Hej, snygging. - Hej, älskling.
Hej. Tack för att du hämtar mig.
Ingen fara. Jag ville göra det.
- Känns det inte mysko att vara här? - Lnte mer än resten av mitt liv.
- Är allt bra? - Ja, jag mår bra.
Jag har bara en del saker att reda ut.
- Vi ska väl inte göra slut? - Definitivt inte.
Du gjorde mig orolig för ett ögonblick.
Jag borde flytta ut. Jag måste, Gidge.
Om jag nånsin ska lära mig leva på utsidan-
-måste jag kunna stå på egna ben.
Det låter som ett genombrott.
- Varför dröjde du så länge? - Jag har övervägt din petition.
Min rekommendation blir att inte flytta dig till de andra fångarna.
Min advokat har väl hört av sig?
Säg till henne att sluta ringa, för det kommer inte att hända.
Du verkar ha glömt hur träget-
- jag har skyddat dina intressen under den senaste månaden.
Joan. Vad du än tror att du kan hota mig med, så är det värdelöst.
Du har diskrediterat dig själv som vitten och jag har gjort rent hus.
Om nån vill utreda mig, så hittar de ingenting.
Du tror kanske att du har gjort rent hus...
Du tror kanske att du har rett ut alla ouppklarade frågor, men...
...det har du inte.
Vill du testa det?
Släpp ut Ferguson bland fångarna. Ge henne vad hon vill ha.
Du såg vad fångarna gjorde. Hon överlever inte ens i fem minuter.
Vi får hoppas att det inte tar så lång tid.
Text: Johan Gustafsson www.sdimedia.com