Når tatoveringerne er væk, ser vi den rigtige Franky Doyle.
Hold op med at ringe og skrive. Tænk dog lidt på Debbie.
- Ringer du? - Det kan jeg ikke være bekendt.
Hun elsker dig, og du har givet op. Hvordan tror du, hun har det?
Steven har gjort store fremskridt med kvindernes ordforråd og læsning.
- Hvor har du det fra? - Smackfeen.
Hun fortjener lidt sjov, men du er så skæv, at du er ligeglad.
- Er du høj, Toni? - Hjælp mig.
Solgte du til hende? Jeg ordner det. Tag dine ting og forsvind.
- Mor? - Ja, det er mig.
- Jeg har undervist Franky i et år. - Undervist, datet ... det samme.
Wentworths nye direktør: Erica Davidson.
Den er perfekt! Perfekt. Den er velkrydret og sprød.
Du sætter niveauet højt.
Francesca ...
Har du klaret det denne gang?
- Hvad kalder du det, Francesca? - Tepuragrøntsager.
- Smag den her. - Jeg har smagt bedre.
Hold op med at spille smart. Prøv at være kvik i stedet for.
Hvis du serverer den slags, fortsætter jeg med at spytte det ud.
Jeg ved ikke, om du er kvik nok.
På dette stadium i konkurrencen skal det være bedre.
Du burde holde dig til noget, du kan klare, som at koge et æg.
Æg. Kan du sige "æg", Francesca?
Kan vi cutte der?
Bliv ved med at spille dum. Det bliver herligt fjernsyn.
- Du, Mikey ... - Skøre kælling!
Mikey! Mikey!
- Sådan noget lort! - Det er ikke maskinens skyld.
- Hvad er der med dig? - Hele stedet går mig på nerverne.
- Kom, jeg fikser den, så folder du. - Man kan ikke bare skifte job.
Jeg skynder mig. Det skal nok gå.
- Vi må ikke bytte arbejde. - Kom nu. Det går hurtigt.
Jeg har arbejdet med de her maskiner før.
Du ligner den type, der syr tøj til sin datter.
- Mini-Bea har ikke besøgt dig endnu. - Hun kommer i morgen.
Endelig. Hvor skønt for dig. Det må fejres.
Jeg skal på wc, så du overtager damppressen i fem minutter.
Tak, men jeg har aldrig brugt en før.
- Nu har du chancen. - Nej, ellers tak.
Bea. Jeg afgør, hvor folk arbejder.
Hvis andre har andre meninger, falder hele systemet sammen.
Systemer er vigtige her. De holder alle i skak.
Prøv engang. Det er en ære. Du kan fortælle Debbie om det.
Læg lagenet frem, glat det ud og ...
- Jeg venter. - Jeg vil ikke skabe kaos.
- Du ved, hvad du gør. - Kom så her.
Gud! Er det altid mig, der skal live op på stedet?
Jeg bestemmer over håndklæderne. Overlad sengetøjet til eksperten.
Jeg viste bare Bea, hvordan man bruger pressen.
Dampen ødelægger dit hår, Røde. Se bare på Jacs.
Hvis du vil have, at nogen overtager, så er jeg klar.
Ronnie, du overtager.
- Jeg vender tilbage. - Hav det godt, Jacs.
- Tak for det. - Du er ny her, Røde.
- Franky, du skal til inspektøren. - Booms. Husk at farvesortere.
Ja, chef.
- Doyle. - Du har fundet dig til rette.
- Sæt dig, Franky. - Meget sexet.
Ingen kaffe? Dobbelt espresso og mælk ved siden af. Tak, miss Miles.
- Tak, miss Miles. - Der har vi smilet.
Du har aldrig villet tale om din far, og det respekterer jeg.
Men du har fået endnu et brev fra Alan Doyle.
- Du har ikke svaret på de andre. - Hvorfor skulle jeg?
Tror du, det er en bedrager eller en mulig trussel?
Jeg kan aflevere det til politiet, så de kan tage fat i det.
- Vil du se brevet først? - Nej.
Hvordan fik du det sår på brystet?
Det der? Det er Kim. Hun bider.
Skete der under optøjerne? Eller er det Jacs værk?
Jeg vil ikke have, at tingene optrappes med mrs. Jackson.
Jeg må vide, om du risikerer repressalier.
Ved du hvad? Næste gang vi skal hygge os, må du ikke glemme kaffen.
Må jeg gå?
Hvem fanden har rodet i mine ting?
I hullet, Franky. Du burde vide, hvor det er.
- Kan du gøre det bedre, bedste? - Jeg kender mine styrker, Francesca.
Sidst jeg håndterede noget, blev resultatet godt.
Men hvis du mangler modstand ... Hvad med jer, piger?
- Nu kører vi. - Hold op med at lege med dig selv.
- Er der nogen nye konflikter? - Der er altid konflikter.
- Hvordan løser vi det? - Det kan ende på tre måder.
En bliver løsladt, giver sig eller dør.
- Kom så, Franky! - Pas på!
Er du okay?
De må arbejde med reflekserne, miss Davidson.
Det er nyttigt, når man er direktør.
Ingen betaler for at se din revne her, Ronnie.
Miss Davidson?
- Har Toni det godt? - Ja, de passer godt på hende.
- Har De set hende? - Jeg ville bare høre.
- Isolationsceller er ubekvemme. - Helt ærligt, miss Davidson.
De kan da ikke tro, at det er det bedste for kvinderne at lide sådan.
Vagt!
- Jeg skal bruge en vagt! Fletch! - Hvad sker der?
Hun prøver at tage livet af sig. Luk op.
- Luk op! Hun kvæles. - Hun klarer sig.
Jeg har set det før. Du kan ikke tage livet af dig med en ostemad.
Få det ud!
Hun forsøgte at kvæle sig. Er det så underligt under de forhold?
Hensigten er at isolere kvinderne og forhindre, at de skader sig selv.
Hvad med menneskerettigheder? De har ingen seng og kan ikke gå i bad.
- De sidder der ikke så længe. - Toni har siddet der i to uger.
- Hun har ikke talt med en psykolog. - Det er hendes sag.
Når de kommer, vil kvinderne ikke tale med dem.
Den kan jeg ikke have på. Der må være en bedre løsning.
Sikkert, men vi behøver flere vagter.
Flytter man rundt på dem, mangler de jo andre steder.
Det er ikke dem, der bliver kvalt. De må bære over med ekstraarbejdet.
Meget vel ...
Erica, da du overtog, havde du ikke megen støtte fra vagterne.
Hvis du laver en masse ændringer, mister du helt deres støtte.
Hvad ville du gøre?
Jeg ville ikke presse vagterne allerede.
Giv dem ingen grund til at gøre det svært for dig.
Hvis pressen hører om vilkårene i cellerne, bliver det et mareridt.
Vagterne her bakker dig op. Du skal ikke bekymre dig om medierne.
Hvis du serverer den slags, må jeg altså spytte det ud.
Jeg ville tilgive dig udtalefejlen, hvis det var lækkert.
Mikey! Hvad har du gjort? Ring efter en ambulance!
Mikey! Ring efter en ambulance!
Åh, nej.
- Det var ikke for at skræmme dig. - Hvad vil du?
Jeg er Franky Doyles far. Alan.
Politiet har sporet den, der sendte stofferne.
Det var Lexie Patterson, så hende ser vi snart igen.
Er der andet, I vil drøfte?
Jeg vil minde jer om turneringen.
Spiller, tilskuer ... alle er velkomne. Op med hænderne.
Nogenlunde, hvad jeg forventede.
Undskyld. Jeg har planer med Adam.
Hvem?
- Nå, men så er vi vel færdige. - Okay.
Faktisk ... er der noget andet, jeg gerne vil tale om.
Vi har vores system med isolation, men det er tid at opdatere det.
Jeg foreslår en proces, der gør det lettere for jer og for kvinderne.
Hvilke ændringer?
Lad kvinderne få adgang til et badeværelse en gang om dagen.
- Vi har ikke tid. - Vi laver om på vagtplanen.
Jeg vil ikke arbejde på overtid.
Kvinderne skal vurderes psykologisk inden 24 timer efter indsættelsen.
Seriøst?
Fangekonsulenten skal besøge dem hver dag.
- Skal Liz styre fængslet? - Overvåget.
- Hvad med vores sikkerhed? - Det bliver farligt.
- Er fangerne vigtigere end os? - Det er godt for jer på langt sigt.
Ellers forlader kvinderne os i værre stand, end da de kom.
Forandringerne bliver indført i denne uge.
Okay, mødet er hævet.
- Vanvittigt. - Vera?
Vil du føre Franky Doyle til mit kontor, så snart du kan?
- Er det første gang? - Ja.
- Hvem er det? Din søster? - Nej, min mor.
- Hvad hedder du? - Debbie.
Jeg hedder Brayden. Brayden Holt.
Det skal nok gå.
Min mor er her også.
Lidt læbestift får hende ikke til at ligne en luder.
Ti nu stille! I er mere nervøse, end jeg er.
- Tak, fordi du kom, Franky. - Jeg er skuffet. Ingen kaffe.
Hvis du vil vide noget om heksen, må du være lidt sød ved mig.
- Det er trist, at du tror det. - Du har ændret dig.
- Jeg har fået et nyt job. - Gid du havde dit gamle.
Alan Doyle opsøgte mig i går. Han havde fotos og din fødselsattest.
Hvis du ikke vil have kontakt med ham, er det op til dig.
Der er gået meget lang tid.
- Du har meget at være vred over. - Det har de fleste.
De fleste afreagerer ikke med en pande kogende olie.
Du var vred, længe før en arrogant tv-stjerne kom ind i billedet. Ja!
Det er måske ikke helt, hvad du bestilte.
Receptionen ringede. Din far har ventet uden for porten hele dagen.
Jeg ved ikke, hvad han vil, eller hvordan han er.
- Han er typen, der forlader en. - Han har måske ændret sig.
Han virkede ... Han virkede oprigtig.
Du bestemmer. Vil du ikke møde ham, så sender jeg ham væk.
- Hvad så nu? - Læg dine ejendele i skabet.
- Er du klar? - Jeg ved det ikke helt.
Skriv under der.
Se lige herover. Den unge dame ved disken og dig, makker ...
Sir? Denne vej, tak. Følg mig.
- Hvad sker der? - Narkohunde. De laver stikprøver.
Jeg elsker hunde.
Kom så!
Held og lykke med din mor.
Miss Miles kan visitere jer.
Har du det godt?
Hvem skal du møde i dag?
Jeg håber, at du er i seng, Francesca!
Kan du høre mig?
Du, jeg fik aldrig mulighed for ... Jeg ville sige tak for i går.
Taler du med mig igen, brækker jeg kæben på dig.
Vær rare at gå frem til den sorte linje.
Okay, alle andre kan gå nu. Tak.
Nej, ikke dig.
Hunden har fundet et ulovligt emne. Du skal visiteres før besøget.
- Har vi dit samtykke? - Jamen, jeg har ikke noget.
Jeg vil bare se min mor.
- Har vi dit samtykke? - Nej. Jeg har jo ingenting.
Giver du os ikke din tilladelse, må vi bede dig gå.
Det vil blive taget i betragtning ved fremtidige besøg.
Så får du nok ikke lov at besøge din mor igen.
Det er op til dig, Debbie.
Jeg lover, at vi gør det så hurtigt som muligt.
Er du vågen? Op med dig.
Hvorfor tror du, at han stak af? Han vil ikke have dig.
Tak, fordi du vil møde mig.
- Hvorfor må vi ikke tale derude? - De tror, at jeg slår dig ihjel.
Du er jo ingen morder.
Jeg er her kun for at sige, at du skal holde dig væk.
Jamen, det vil jeg ikke.
Læste du brevene? Ikke underligt. De er bare ord på papir.
Visse ting må siges ansigt til ansigt.
- Hvorfor må jeg ikke komme ud? - Vi har et problem.
- Kommer hun ikke? - Det er ikke det.
Vi begynder med din jumper.
Jeg var ikke klar til at blive far. Jeg og din mor kunne ikke sammen.
Der er ingen undskyldning, men jeg skred, fordi jeg ikke kunne være der.
- Det er ikke, hvad du vil høre. - Nej.
Men sådan var det. Jeg prøver ikke at retfærdiggøre det.
Du vil bare have det bedre. Hjalp det så?
Hun er kun 16 år. De har ingen ret til at røre hende.
Hun gik med til at blive visiteret da hundene markerede.
Det er ligegyldigt. De må ikke røre min datter.
- Tag det roligt, Bea. - Hun er kun 16 år!
Hvis du vil se Debbie, må du dæmpe dig.
- Lad dem ikke gøre det. - Okay.
I går aftes røg min ven en joint, og jeg havde bukserne på.
Det er måske det, hunden kan lugte. Jeg har altså ikke noget!
Vi skal alligevel visitere dig.
I må ikke sige det til hende.
Vi skal informere hendes far.
Kære mr. Jackson ... Hendes far ved ikke, at hun er her.
I må altså ikke ringe til ham!
Da jeg så dig på tv, var du så vred. Jeg vidste, at det var min skyld.
Du nævnte aldrig din mor i interviewene, men jeg vidste det.
- Vidste du det? - Det anede mig.
- Hvad anede du? - Din mor var besværlig indimellem.
Når hun var fuld, eller når hun var høj?
- Jeg kunne ikke klare det. - Troede du, en 10-årig kunne det?
Du var hendes unge. Jeg troede, at du ville klare dig.
Du ved jo slet ingenting!
Hun plejede at brænde mig med cigaretter, hvor ingen kunne se det.
Jeg husker stadig, hvordan det føltes, og hvordan det lugtede.
Hun sagde, at det var min skyld, at du stak af.
Det var min skyld.
Jeg ringede til tv-programmet og sagde, at jeg ville tale med dig.
De ville filme det. Jeg kunne ikke gøre det.
Og så gjorde du det, du gjorde. Jeg kunne måske have stoppet dig.
Så havde du måske haft tredjegradsforbrændinger.
- Jeg elsker dig. - Det skal du fandeme ikke sige!
Det skal du ikke!
Jeg genkender dig ikke engang. Det gør mig allermest vred.
Du hverken ligner eller lyder som ham.
Var min far kommet, havde glasset ikke stoppet mig.
Jeg havde smadret det og bagefter hans skide ansigt!
Men han kom ikke. Han sendte dig.
En idiot, der vil tale om følelser og problemer og lort.
- Jeg beklager, Franky ... - Ved du hvad?
Jeg har ventet i årevis på ham.
Jeg stod ved vinduet hver aften. Og hver aften svigtede han mig.
Selv da myndighederne hentede mig, blev jeg ved med at vente.
Jeg forestillede mig, at han kom ind, tog mig op og klemte min hånd.
Jeg er ikke færdig!
Han kom aldrig. Jeg begyndte at forestille mig, hvordan jeg tog hævn.
Jeg ville skade ham. Jeg begyndte at tænke på den dag.
Og så kommer du spankulerende!
Du er ikke engang ham længere.
Ikke engang det har jeg.
Debbie.
- Må vi ..? - Ja, kom her.
- Jeg vidste ikke ... - Du ser godt ud.
Jeg vidste ikke, om jeg måtte tage noget med.
De ser det igennem, og så får vi det senere.
- Vil du have noget? - Nej, jeg har alt, hvad jeg behøver.
- Hvordan går det derhjemme? - Det går fint.
Det går okay.
- Får du lov at gå til prøve igen? - Ja, i næste uge.
Se dig lige engang!
- Vagterne fortalte om visiteringen. - Det var ... De begik en fejl.
Jeg er ked af, at du måtte opleve det, fordi jeg er herinde.
Jeg ville bare se dig, mor. Jeg savner dig.
Lille skat ... Det skal nok gå.
- De er nødt til at sige det til far. - Nej. Hvorfor?
- Det er rutine. - De fandt jo ingenting.
- Kan du gøre noget? - Jeg prøver at ringe til ham først.
- Han bliver rasende. - Jeg ordner det. Det lover jeg.
- Jeg skal bruge telefonen. - Du skulle være kommet før.
Jeg skal nok gøre gengæld.
- Vent lidt, Manda. Hvordan? - Hvad som helst. Det haster.
Giv hende så din plads, Ronnie.
Jeg ringer tilbage, Manda. Giv hende bare lidt chokolade. Jeg elsker dig.
- Har du det bedre? - Ja. Tak.
Du føler dig sikkert mere menneskelig. Vil du gerne se Kaiya?
- Jeg skal se, hvad jeg kan gøre. - Tak.
Men før vi kan tage det skridt -
- må jeg være sikker på, at du ikke falder tilbage til de gamle vaner.
Du må fortælle mig, hvem der gav dig stofferne.
Uden et navn kan jeg ikke få dig ud herfra.
- Hvem gav dig stofferne? - Det var læreren.
Mr. Phelps.
- Er der andre, der ved det? - Nej.
En falsk anklage er meget alvorligt.
- Det var ham. - Du lyver, Toni.
Hvis du gentager den historie, får du aldrig din datter at se igen.
- Er det forstået? - Ja.
- Hvem gav dig stofferne? - Ingen. Jeg fandt dem.
Ja, det lyder mere sandsynligt.
- Hvordan gik det med krisen? - Det er ordnet. Tak.
- Du ser ud til at få venner. - Jeg skal altså gå.
Cromwell Avenue 23.
Er det ikke der, lille Debbie bor?
Jeg kendte en pige engang, der blev påkørt lige uden for skolen.
En flugtbilist. En frygtelig ulykke.
Det ville være en tragedie.
Hvad vil du?
Du skal hjælpe mig med at lære Francesca lidt manerer.
To stykker sukker.
Du kan godt blive her.
Sikke en møgdag, hvad?
- Må Debbie komme igen? - Måske, når Harry falder til ro.
- Det var sikkert rart at se hende. - Du får Kaiya at se igen.
- Du ryster, jeg folder. - Jeg rystede i går.
Du er den bedste til det.
Boomer, du har tjeneste i køkkenet.
- Bestemmer du nu, Jacqueline? - Bare vent, Francesca.
- Tjekkede du vagtplanen, Sue? - Nej, jeg fulgte bare efter Franky.
- Jordnøddesmør. - Fint, Dor. Pas på fingeren.
- Slip mig, for fanden! - Ronnie!
Vi har ikke lang tid, så lad os få det overstået.
Jeg styrer faktisk fængslet her. Ingen skal udfordre mig.
Godt, Bea. Du får æren.
Jeg hader at gentage mig selv.
- Du burde have passet dig selv. - Kan vi ikke finde en løsning?
Det er bedst, at du holder dig udenfor, Liz.
Gør det.
Gør det ikke, Røde.
Kald mig selvisk.
Hent Jackson. Hurtigt!
Hvor længe skal vi spille spillet, før du indser, at du ikke vinder?
Jeg håber, at du ligger i din seng, Francesca!
Kan du høre mig?
Hvem har gjort dette mod dig?
Kom nu, Franky. Du må lade mig hjælpe dig.
Jeg vil have min far.
Jeg troede ikke, du ville gøre det, Bea.
- Stop, Boomer. - Jeg slår hende fandeme ihjel.
Det her er Frankys problem. Lad hende tage sig af det.
Det vil hun foretrække.
Ja? Det var godt.
- Tak. - Du burde ikke have gjort det.
Hvad skulle jeg gøre? Håbe, at Jacs bluffede?
Jeg hørte, at det var en ulykke. Er det sandt?
Kan jeg skaffe noget til dig? Kan jeg gøre noget?
Jeg er så glad for, at du bad dem ringe til mig.
Lad os komme igennem det her, Franky. Bare hold ud.
Jeg skal nok hjælpe dig.
Du er ikke alene mere.
Du må godt gå nu.
Jeg vil ikke se dig igen.
- Og hold op med at skrive. - Nej, Franky.
Miss Miles, vil du føre ham væk?
Beklager, sir. De må gå.
Når du er klar, er jeg her for dig. Du er min unge.
Jeg har ikke været din unge i 15 år. Det ændrer sig ikke nu.
Beklager.
Franky?
Jeg ville ikke gøre det, men Jacs truede min datter.
Jeg vil skide på din familie! Den er dit problem!
Hvis du går imod mig igen, så dør du!
Er han ikke skøn? Se her.
Hvad sker der lige dér? Han skal vist have rettet tænder.
Tekster: Neel Rocco www.sdimedia.com