EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Jeg kan huske første gang, du sang med mig.
Jeg ved ikke, hvorfor vi synger de skrækkelige ting for børn.
Måske prøver vi at advare dem om fremtiden.
Du hører ikke til det skjulte folk, vel?
Hvis du mener en alf, så nej.
Du er som mig.
En sanselig person.
Bor du her på Island?
Ja, jeg gør.
Sæt dig ned.
Hvorfor fortalte du mig ikke sandheden?
Jeg havde behov for, du troede på mig.
Jeg havde behov for, du vidste, du ikke var sikker her, for det er du ikke.
Der var to verdener.
Jeg levede i... i to adskilte verdener.
Og så...
Og så kolliderede de.
Og nu er alting dødt.
Giv mig en til.
Fester vi, eller sørger vi?
Jeg fester.
Jeg ved, hvordan du har det.
Gør du?
Jeg ved ikke, hvordan det er at være berømt, men...
Jeg ved, hvordan det er at leve to liv.
Så du ved, hvem jeg er?
Du er skuespiller, ikke?
-Ja. -Jeg vidste det.
Jeg så dig i serien, hvor du havde en ond tvilling,
som prøvede at overtage dit liv.
Spejlet er hjerteløst.
Ja, den.
Du var god i den og... dårlig.
Men det er, hvad det drejer sig om, er det ikke?
Filmen sagde noget sandt om os alle,
at vi har en anden natur, et hemmeligt ego,
som kan gøre virkelig smukke og virkelig frygtelige ting.
Jeg har også selv et hemmeligt ego.
Og lige nu...
drømmer det blot om at tage dig med ud på toilettet
og gøre nogle smukke og frygtelige ting mod dig.
Hvad laver du?
Hvordan kan du tro, jeg er på den måde?
Jeg er ikke bøsse.
Den Biologiske Fredningsorganisation finansierer projekter som DNA-census
for at kunne opspore og forfølge hver eneste potentielt sanselige person.
Arbejder du for dem?
Jeg prøver at redde dem, jeg kan, inden de opdages.
Din mor bragte dig ind
for at se, om du havde generne for sygdommen, der var ved at dræbe hende.
Og heldigvis så jeg rapporten om dig, inden andre gjorde.
Du fortalte et barn, hun var forhekset.
Du fik mig til at tro, jeg var skyld i min mors død.
Jeg beklager, hvis jeg har gjort dig unødigt ondt.
På grund af dig troede jeg, det, der skete i bjergene, var min skyld.
Min hensigt var at beskytte dig.
Har du børn?
-Jeg har aldrig ønsket dem. -Hvorfor?
Jeg var bange for, de ville være som mig.
Bange for, de ville blive forfulgt... at jeg ville føle dem dø.
Se ikke på ham.
Det er sådan, han fik fat på mig.
Han ved, du er her.
Løb!
Se på mig!
Hej, Will.
Du vidste, hvad der skete.
Hvorfor hjalp du mig ikke?
Jeg risikerede meget ved at beskytte dig.
Jeg følte din smerte. Jeg levede med den.
Jeg tilkaldte redningsfolkene.
Hvis jeg ikke havde blandet mig, ville du være død.
Det var alt, jeg ønskede.
At være død.
At være med dem.
Det ved jeg godt.
Da vi mistede en fra vores gruppe, troede jeg, smerten ville tilintetgøre mig.
Men livet holder fast i dig.
Og af og til finder det en måde at trænge sig ind i dit hjerte igen.
Og hvis du er heldig, giver det os endnu en chance.
Og hvad, hvis du ikke vil have en chance til?
Hvis ikke du gjorde, ville du ikke være her for mig.
Jeg vidste ikke, om jeg fandt dig.
Hvor er du?
Det ved jeg ikke.
Det er ikke det mest luksuriøse sted, jeg har været, men heller ikke det værste.
-Hvad gør de ved dig? -Iagttager og måler.
Kameraerne optager os,
så hvis jeg vil sige noget, jeg ikke vil have, de hører...
bliver jeg nødt til at komme til dig.
Når du manifesterer dig, taler du som en stemme i mit hoved,
men når jeg gør det, ser det ud, som om jeg taler med mig selv.
Det fandt jeg ud af på den hårde måde.
Vi må få dig ud herfra.
Jeg har været bevidstløs så længe, jeg kunne være hvor som helst.
Du skal ikke bekymre dig om mig.
Lige nu er jeg værdifuld for dem.
Jeg er ked af det. Det er min skyld.
Angelica troede ikke på skyld.
Hun sagde, det var nutiden, som den blev opfattet af folk, der kigger bagud.
Vi skal kigge fremad.
Hvis vi ikke gør det, overlever vi ikke.
Og nu, hvor du kender sandheden... er det tid for mig at tage afsted.
-Hvorfor? -Fordi du kom tilbage.
Og hvis de finder dig, vil du lede dem direkte til mig.
Nej, jeg vil ikke.
Uheld sker.
Det ved du mere om end de fleste.
Men jeg vil være forsigtig.
Jeg har set det ske så mange gange.
Et lille fald, så et hospital,
og inden du forstår konsekvenserne, bliver du anholdt.
-Jeg fortæller ikke nogen om dig. -Du vil ikke have et valg.
De har metoder og teknikker til at spore psycellium.
Psycellium?
Det er en form for psykisk nervesystem.
Det forbinder os...
gør det muligt for dig at være her med mig eller din gruppe.
Hvis du lytter nøje efter, kan du høre, det vibrerer.
Her.
Lyt med det, ikke med dit hoved.
Følg, hvor fornemmelsen tager dig hen.
Jeg ved alt om BFO.
Jeg ved, hvordan de finansieres, hvordan de bruger deres penge...
-Det er blot begyndelsen. -Du arbejder hurtigt.
Jeg finder dig.
Der findes vigtigere ting end mig.
Pigen fra Island.
-Hvem taler du med? -Jonas.
-Fandt du ham? -Han fandt mig.
Er hun sammen med nogen?
Er du alene?
Hendes navn er Yrsa.
Hun er som os.
Du synes om pigen, ikke sandt?
Du føler dig meget knyttet til fyren.
Jeg kan huske, hvordan det var at dele en andens tanker og følelser første gang.
Det her er meget farligt.
Jeg var forelsket i Angelica fra det øjeblik, vores øjne mødtes.
Kærlighed inden for en gruppe er sygeligt.
Er du okay?
Nogle gange.
Angelica mente, en sanselig person oplever kærligheden i dens mest uskyldige form.
Er du okay?
Nogle gange.
Spørg, hvornår han er født.
Hvad?
Hans første fødsel, spørg ham.
Hun vil vide, hvornår du har fødselsdag.
Den 8. august.
Hvad?
Det er min fødselsdag.
Er en gruppe altid født på samme dag?
Lige meget, hvor spredt en gruppe er i verden,
tager de altid det første åndedræt som én person.
Kærlighed inden for en gruppe er den værste form for narcissisme.
Hvad?
Jeg må afsted.
-Jeg håber, du kan hjælpe Jonas. -Jonas?
Er det Jonas Maliki?
-Hvad er Jonas' efternavn? -Maliki.
Kom væk derfra!
Hun er væk.
Hun må ikke blive i Island.
Meget af den genetiske forskning, der finansieres af BFO foretages der.
De har et forskningsinstitut.
Mange af os er aldrig kommet ud derfra igen.
Du bliver ved med at sige "os" og "dem." Hvem er vi?
Hvem vi er, er mindre relevant, end hvad vi er,
og, hvad vi er, er anderledes end dem.
Jeg ved, hvem der fødte dig.
Angelica Turing.
Du må aldrig tage kontakt med det svin igen.
Hvorfor?
Han og kællingen arbejdede sammen.
De forfulgte vores slags for BFO.
De arbejdede med ham, der hvisker.
De ville føde grupper og bruge dem til at finde andre.
Men han prøvede at hjælpe os.
Og nu stoler du på ham.
Hvis din ven er forbundet med Jonas,
vil det ikke vare længe, inden ham, der hvisker, finder dig.
Du må klare dig selv nu.
Mit barn.
Hvem er din far nu, hvis det ikke er mig?
Hvad laver du her?
Du og den dumrian er som mine egne drenge.
Vi er familie.
Hvordan har han det?
Lægen sagde, han burde være død.
God mand.
Lyt ikke til lægerne. Det eneste, de kender, er døden.
Livet er et mysterium for dem.
Men vi forstår livet, ikke sandt?
Livet er enkelt.
Livet er blot fem ting:
At spise, drikke, skide, bolle og kæmpe for mere, ikke?
Da vi var drenge, ville din far sige det til mig,
og så ville han slå mig så hårdt, han kunne.
Efter han blev dræbt, indså jeg, det var noget bræk.
I det øjeblik var alt, jeg ønskede mig af livet, én ting.
Ikke fem. Nej, blot én:
Hævn.
Jeg ville have fat i manden, der myrdede ham.
Og for den ene ting ville jeg have givet afkald på alt andet.
Mit blod løber i dine årer, Wolfgang.
Jeg forstår, hvad du føler.
Men fortæl mig, du er smart nok til at vide, det var en fejltagelse.
Fortæl mig, du forstår, det må ende her.
Jeg elsker dig, Wolfgang.
Men tving mig ikke til at vælge mellem dig og min søn.
Så morderne ankom lige pludseligt?
Og du så ikke deres ansigter?
Det har hun fortalt dig.
Vi prøver blot at forstå korrekt.
I generer min forlovede, og morderne er endnu på løs fod.
Miss Dandekar er vores bedste vidne.
Du sagde, at du sludrede med mr. Rasal?
Hvad ville han tale om?
Det er personligt.
Diskuterede I religion?
Ved du, mr. Rasal støttede et lovforslag,
der ville gøre visse religioner ulovlige?
Alle ved, hvad min far mente om religion.
Adskillige vidner har udtalt, de har set dig
-pantsætte din vægt til bananer? -Er det sandt?
Ja, det er det.
Ved du, det ville være ulovligt, hvis lovforslaget blev godkendt?
Nej.
Kender du en mand ved navn Guru Yash?
Så er det nok.
Alle de spørgsmål er helt hen i vejret.
Det er enkle spørgsmål.
Hvis I har andre enkle spørgsmål til min forlovede,
bliver det med min advokat til stede.
Farvel.
Er du OK?
Tror de, jeg havde noget at gøre med det?
Kala, min far havde mange fjender.
Han talte ofte med pressen om korruption i politiet.
-Tror du, jeg havde-- -Min far skulle ikke have været der.
Han havde så mange dødstrusler, at hans besøg til templet
ville ende med ballade.
Og du har ikke gjort noget galt, Kala.
En replik i din film, En synders lidenskab,
får mig altid til at tænke på museet her.
"Mit hjerte er ikke et ur."
Min rolle kom altid for sent.
Smuk replik, som blev udødeliggjort af din præstation.
En undskyldning... som også er en hyldest.
Kærlighed er ikke noget, vi trækker op,
noget, vi kan indstille eller kontrollere.
Kærlighed er som kunst.
En styrke, der kommer ind i vores liv uden regler, forventninger eller grænser,
og hver gang jeg hører den replik,
minder det mig om, at kærlighed ligesom kunst...
altid skal være fri.
Du er Lito.
Du er Nomi.
Det er virkelig et dårligt tidspunkt for mig.
Det er egentlig heller ikke et godt tidspunkt for mig.
Hvorfor er du her så?
Det ved jeg ikke.
Jeg blev næsten dræbt.
Jeg vidste ikke, hvor jeg skulle tage hen, så jeg tog hjem.
Jeg var bekymret for Amanita...
og savnede livet, vi plejede at have,
og jeg undrede mig over, om jeg nogensinde fik det tilbage.
Og inden jeg så mig om, var jeg her.
Hvor er jeg?
Det er Diego Rivera-museet.
Maleren?
Han var gift med Frida Kahlo, ikke?
Han sagde, den dag, hun døde, var den værste dag i hans liv...
for det gik op for ham, den bedste ting i hans liv,var hans kærlighed til hende.
Har du kæreste?
Ikke længere.
Hvad skete der?
Jeg blev bange.
Jeg spiller helt hele tiden, men i virkeligheden er jeg kujon.
Rejs dig, 773.
Du har besøg.
Tak.
Jeg har ikke sovet, siden du kom her.
Jeg har aldrig sovet så godt.
-Jeg er ikke et godt menneske. -Far, du skylder mig ikke noget.
Jeg er ikke et godt menneske...
men da din mor var i live... var jeg et bedre menneske.
Hun gjorde mig bedre.
Da hun døde, troede jeg, en del af mig døde med hende.
Men det gjorde den ikke.
Den er lige her.
Min virksomhed, min rigdom,
selv mit omdømme...
er meningsløst uden min datter.
Jeg vil fortælle sandheden.
Hernando bragte mig her på vores første date.
Han sagde, det er det eneste sted i Mexico City,
hvor du virkelig kan opleve Diego Rivera.
Det er skitser til et maleri,
som oprindelig blev bestilt af John D. Rockefeller
til hans nye bygning i New York.
Diego ændrede det originale design og tilføjede Lenin sammen med arbejderne.
Rockefeller sagde, han skulle male det om.
Diego nægtede, og Rockefeller fik det tilintetgjort.
Mange år senere malede Diego det igen her i Mexico...
hvor han troede, maleriet ville leve frit.
-Men... -Desværre er originalen
blevet forvandlet til en udsmykket luder
af Mexicos centralbank og paladset.
Det kontrolleres af censorer, der behandler det præcis som Rockefeller.
Diego ville skamme sig over det.
Intet ved det er frit.
Han fortalte mig historier om kunsten herinde hele eftermiddagen.
Hernando kan tale om fodbold, brydning og
om malerier med en lidenskabelighed uden lige.
Han siger: "hvis du tager røven på kunst, bliver du røvrendt af kunsten."
Kan du se den tegning?
Det er Syfilis.
Han malede den over Rockefellers far...
som drak med en danserinde.
Der er grunden til, jeg elsker at være her.
Her kan du føle det vilde og dumdristige hjerte...
tilhørende en mexicansk kunstner...
som stadig slår.
Jeg sad her og lyttede til ham i timevis, og jeg kunne ikke klare det længere.
Vores første kys var derovre, på toilettet.
Det var en religiøs oplevelse for mig.
Jeg faldt på knæ.
Og tog ham i min mund, som om...
jeg accepterede den hellige nadver.
Den slags kys ændrer dig.
Jeg fortalte Hernando fra begyndelsen...
Jeg fortalte ham, hvordan tingene ville være.
Hvad gik der galt?
Det var mig.
Jeg er bange for, jeg vil miste alt, jeg har arbejdet for.
Jeg ved, hvordan det føles.
Men på et tidspunkt gik det op for mig, der er enorm forskel på det,
vi arbejder for, og det, vi lever for.
Jeg havde drømt hele livet om at være skuespiller.
Men du kan ikke være skuespiller og få de roller, jeg vil have... og være bøsse.
Jeg elsker dukker.
Min far kunne aldrig tilgive mig det.
Da jeg var otte, meldte min far mig ind i en svømmeklub.
Han havde været medlem af samme klub,
og han sagde, de ting, han lærte i omklædningsrummet,
var de ting, der gjorde ham til den mand, han er i dag.
Jeg hadede det omklædningsrum.
I den alder var jeg slet ikke tilpas med min krop.
Jeg kunne ikke lide at være nøgen, især ikke foran andre drenge.
Men man skulle gå i bruser, inden man gik i poolen,
så jeg gjorde det, men jeg var iført dragt og T-shirt.
Drengene ville drille mig, men jeg prøvede at skynde mig og ignorere dem,
og det fungerede et stykke tid.
Og så en dag gjorde det ikke.
Jeg kan ikke huske, hvornår,
men jeg kan huske følelsen af, noget grimt ville ske.
Hej, bøssekarl!
Hvorfor tager du bad med tøj på?
Fordi han ikke har en pik.
Jeg begik den fejltagelse at forsvare mig selv.
Er din pik stiv, bøssekarl?
Lad os hive tøjet af ham!
Det varme vand kom fra samme vandvarmer som det, der varmede radiatoren.
Jeg har stadig ar på maven fra andengradsforbrændingerne.
Hold op!
Fandens uhyrer.
Det gør mig ondt.
Omklædningsrummet har muligvis gjort min far til den mand, han er nu,
men det har også gjort mig til den kvinde, jeg er i dag.
Jeg droppede svømmeklubben efter den oplevelse.
Jeg holdt op med at prøve at være en af dem.
Jeg vidste, at det ville jeg aldrig være.
Men endnu vigtigere ønskede jeg heller ikke ikke at være det.
Deres vold...
var banal og uvidende,
men i sidste ende viste den, hvem de reelt var.
Den egentlige vold...
volden, som jeg indså, var utilgivelig,
er den vold, vi udøver mod os selv,
når vi er bange for at være os selv.
Der er du.
Jeg havde lyst til te. Jeg lavede en kop til dig.
Tak.
Hvad?
Du har været igennem så meget, jeg hader næsten at spørge--
Hvad?
Det er min mor. Hun vil gerne tale med dig.
Selvfølgelig.
Kom her.
Rajan siger, du beder ofte.
Det gør jeg.
Af og til.
Jeg blev født i Bombay.
Hver tirsdag plejede jeg at tage til Shree Siddhivinayak-templet.
Men da jeg blev gift, tillod Menendra det ikke mere.
Min mand er en god mand.
Han hjælper mange mennesker.
Han holder af mennesker.
Vil du ikke nok... bede til Shri Ganesh med mig?
Fortælle Shri Ganesh, han er en god mand.
Selvfølgelig.
Tak.
Din far og jeg kommer af og til på besøg.
Vi sidder sammen med dem.
Han spiller musik.
Hvor mange gange har jeg hørt den sang?
Engang var det for koldt.
Jeg fortalte ham, jeg ikke havde lyst.
Jeg sagde, det var dumt og spild af tid, for de var ligeglade med det hele nu.
Han sagde, han ikke gjorde det for dem.
Han sagde, han gjorde det, hver gang han savnede dig.
Jeg er ked af, jeg ikke kom tilbage.
Jeg var ikke stærk nok.
Jeg troede, jeg ville stå her og ønske at dø igen.
Eller værre endnu ville jeg stå her og ikke ønske det.
Nogle gange kigger jeg i spejlet, og jeg ved ikke, hvem jeg er.
Jeg tænker stadig på, da du kom til min skole.
Kom med mig.
Det er, som om det skete for en anden person.
Det jeg, der elskede dig...
som drømte om at få en stor familie med dig...
det jeg er ikke mig nu.
Det jeg er her med dig.
Og med dig.
Jeg vidste, du ville være her.
Jeg vidste, du ville finde mig.
Er du OK?
Det er jeg nu.
Hejsa.
Hvordan er Island?
Ville du hellere være her?
Jeg ved, hvad du mener.
Jeg tilbragte hele natten med at ønske, i dag ikke ville komme.
Tror du, andre dyr spilder så megen tid som os med
at ønske sig ting, de ved, de aldrig vil opnå.
Du behøver ikke tale, hvis ikke du har lyst.
Jeg har aldrig fortalt det til nogen.
Jeg kunne ikke deltage i begravelsen.
Han var min mand, jeg elskede ham, men jeg kunne ikke sige farvel.
Men det har du gjort nu.
Jeg tror ikke, det er muligt.
Døden giver dig ikke mulighed for at sige farvel.
Den skaber blot tomrum i dit liv...
i din fremtid...
i dit hjerte.
Min søster blev født, da jeg var otte.
Hun var så lille og skrøbelig.
Jeg bar rundt på hende hele tiden.
Hendes øjne var enorme... fulde af liv og spilopper.
Jeg elskede hende.
Men vi havde ingen mad.
Min mor havde ingen mælk i brysterne.
SKT. BOSHANAK-MISSIONENS BØRNEHJEM
Havde vi ikke givet hende til nonnerne, ville hun være død.
At sige farvel var det... sværeste, jeg nogensinde har gjort.
Jeg så hende aldrig igen.
Jeg græd, som om hun var død.
På en måde var hun.
Men... på en anden måde levede hun.
Den dag lærte jeg, liv og død altid er blandet sammen,
på samme måde som begyndelser og afslutninger...
og nogle afslutninger bliver til begyndelser.
Jeg ved, de smarte altid gemmer sig lige for øjnene af en, men i vores lejlighed?
Det varer et stykke tid, inden de leder ikke efter mig her.
Hvordan kan du være sikker?
Jeg brugte nummeret på Wills skilt til at efterlyse mig selv.
"Sidst set gå om bord på et fly til Australien."
Australien?
Vi har venner, vi kunne bo hos.
Ikke efter det, der skete med din mor.
Jeg vil ikke have, mine problemer skader nogen andre.
Du mener vores problemer.
Hallo, det er Hernando. Nu er det din tur til at sige noget.
Hernando, vær sød at svare. Det er Lito igen.
Hernando, det er mig igen.
Ring tilbage. Det er virkelig vigtigt.
Hernando, det er mig.
Ring til mig. Jeg har mistet en sandal.
Badekarret virker ikke...
Jeg kan ikke få det til at virke, Hernando.
Vær sød at ringe. Det er meget vigtigt.
Hernando, det er mig igen.
Jeg forstår udmærket, hvorfor du ikke svarer.
Det er min skyld.
Jeg har altid prøvet at leve op til din kærlighed, men nu...
Det gør jeg ikke nu.
Jeg skuffede dig... Jeg lod dig i stikken.
Jeg lod Daniela i stikken.
Hernando, jeg...
Jeg savner dig.
Jeg savner din stemme.
Mit hoved er fyldt med stemmer, men din...
er den eneste, jeg ikke kan leve foruden.
Telefonsvareren er fuld.
Jeg er så ked af det.
Undskyld.
Det er falsk.
Som alt andet i mit liv.
Jeg er falsk.
Jeg er en løgner.
Det eneste, jeg er god til, er at lyve.