Három, kettő, egy!
- Nem, majd én! - Én akarom!
Ez gyorsabb volt.
Elég gyors a győzelemhez?
Az ellenféltől függ.
Mennyivel tartoznak Miss Hendersonnak?
- Hat dollárral? - Hat dollár harminc centtel.
Megnyerem a csúzli- és a karikadobó versenyt.
Az tíz cent.
Te megnyered a hímző- és az esszéversenyt.
Egy egész dollárt kapsz érte.
Nem fedezi az egészet, de egy részét igen.
Nem tudhatják, hogy tudjuk.
- Meg akarom lepni őket a pénzzel. - Rendben.
- A kukoricában gyönyörködsz? - Igen.
Jövőre kétszer annyit ültetünk, veszünk egy tehenet,
és nagyobb házat építünk.
Hálószobákkal.
Hamarosan jön a törlesztőrészlet.
Lesz termésünk. Télen többet fogok vadászni.
Eladunk csomó prémet. Álmodjunk nagyot!
Majd akkor álmodok nagyot, ha időben jön a pénzünk.
- Mit szólnátok egy nagyobb házhoz? - Igen! Akarunk egy padlásszobát.
- És egy könyvespolcot. - És egy nappalit. És egy tűzhelyet.
Sosem árt tudni, mit akarunk.
Álmodjatok nagyot és legyen tervetek!
Én most csak az Alapítók Napjáról álmodozom.
Pattogatott kukoricát eszünk és táncolunk.
Jó terv.
Táncolni akarok.
A FARM, AHOL ÉLÜNK
Independence egy életmódról kapta a nevét.
A családok a szabadság reményében jöttek ide.
Újrakezdeni egy új helyen.
A te pitéd sokkal finomabb.
Nem tudtam, hogy tud zongorázni.
Évekig tanultam.
Nyugaton új dalokat játszom. Van kérésed?
Van tombola, édes pattogatott kukorica és limonádé. Gyertek!
És én még azt hittem, családi napunk lesz.
Nehéz versenyezni a limonádéval.
Az biztos. Jó látni titeket.
Hallom, az oszázsok jövő héten elmennek.
A legtöbben, igen.
Velük tartotok?
- Még nem tudjuk. - Nem.
Hallottuk, hogy szeptemberben nyit az iskola.
Hála az égnek! A lányok már unják az óráimat.
- Azt hittem, te fogsz tanítani. - Nem is tudom. Rengeteg a dolgom.
Independence hölgyei és urai!
Kérhetek egy kis figyelmet?
Hadd kívánjak önöknek elsőként…
boldog Alapítók Napját!
Kezdheted, Scott!
Tessék!
A karikadobás és a háromlábú futás egyszerre lesz.
- Nem lehetsz ott mindkettőn. - Vállalom a karikadobást.
Ha nyerek, nektek adom a pénzt.
- Elmondtad neki? - Nem árulja el.
- Nincs szükségünk segítségre. - De igen.
Ha maradunk, megtaníthatnál virágkoszorút fonni.
Akkor kvittek leszünk.
Így rendben van.
Papa azt mondja, álmodjunk nagyot, és legyen hozzá tervünk.
Akkor hajrá!
És senki sem tudja, hová ment?
Állítólag megkérte dr. Blake-et Elk Cityből, hogy vegye át a betegeit,
aztán eltűnt a lován a föld színéről.
Azóta sem hallottam róla.
- Talán visszament a feleségéhez. - Most miért…
Vagy a válást intézi. 50-50 százalék. Legalább már tudja.
Mit tudok? Csak azt tudom, hogy nem volt őszinte.
Én még nem mondanék le róla.
Mióta ilyen optimista?
Nem vagyok optimista.
- De felismerek egy szerelmes lányt. - Ki beszél itt szerelemről?
Mindjárt elfogy.
Nem lő pár lyukat a hordóba?
Nekem mindig segít, ha kilyuggathatok valamit.
Nem, köszönöm.
- Milyen romantikus! - Elrabolhatom?
Persze. Én majd befejezem.
- Miért mondtad, hogy nem tudjuk? - Mert így van.
Azt mondtad, nem akarod hátrahagyni, amit felépítettünk. Mi változott?
Számított a szavam az aláírásnál.
Szeretném folytatni. Fordítani, tárgyalni, tenni a jövőnkért.
Apádnak nem tetszene, miután ennyit dolgoztál a házon.
Nem érdekel, mit gondol.
Amíg a föld sorsa függőben volt, más volt a helyzet.
Félek, hogy nem látnak szívesen. Nem leszünk biztonságban.
- A saját földünkön? - Ők nem így látják.
Louis megvenné a házat és a farmot. Mindannyiunknak jót tenne az újrakezdés.
Mindannyiunknak.
Szóval itt akarod hagyni Juliát.
Ő mindig velünk lesz.
- Boldog Alapítók Napját! - Boldog Alapítók Napját!
- Megmondtad, hogy jön a pénz. - Ez apámtól jött.
Beírta Carrie-t a Bibliába.
Mi az?
- Mr. Gustafsonnak sztrókja volt. - Jaj, ne!
Életben van. Még lábadozik.
A felesége szerint fizetnek, ha a fiuk megérkezik segíteni,
de az csak jóval az aratás után lesz.
- Egy évig nem fizetnek? - Legalább.
A lányoknak új ruha kell, új cipő, könyvek az iskolába.
Alig van kukoricalisztünk, búzalisztünk, babunk.
És adósságunk van.
Nem szívesen rúgok ki egy beteget,
de visszavehetjük a házat, kereshetünk új vevőt.
Vissza kellene mennem elintézni.
Ha lenne is pénzünk az útra, nem maradhatok itt egyedül.
Elvállalom a tanítói állást.
És Carrie?
Keresek valakit, aki vigyáz rá. Vagy magammal viszem.
A város nő, mint a gomba.
Kellenek majd jó ácsok még tél előtt.
Eli James folyton a vasútról beszél. Biztos ott is van munka.
Találunk valamit.
Álmodj nagyot!
Vigyázz, kész,
rajt!
- Ez az! - Gyerünk!
Megvan a győztes!
Bravó!
Jól van, menjünk!
- Szép volt! - Gyerünk!
Biztos jó apa voltál.
Igyekeztem.
Szerencsések voltak veled.
Jól van, elég lesz.
Zsűriznem kell a csúzlibajnokságon.
Egyszerre húzzák!
Mármint együtt! Ne külön-külön!
Oké, tartsa meg a bal oldalt! Jobb oldalon pedig…
Oké, ez…
Lenyűgöző ez a nap.
Érdemes volt megálmodnom, ugye?
Igen.
Hallom, Mary Romanzy méltó ellenfele lesz az esszéversenyen.
Egy szót sem árult el belőle, de hetek óta gyakorol.
Győzzön a jobb szónok!
Rájöttem, mennyire hiányzik a tanítás.
Magasabbra a jobb oldalon! Pontosan így. Tartsa meg!
Tökéletes.
Bocsánat, mit mondtál?
Szeretném betölteni a tanári állást a tanév kezdetétől.
Caroline, az állást már betöltötték. Margaret ajánlott egy fiatal hölgyet.
Két év tapasztalata van, és remek ajánlásokat kapott.
A tanítás a hajadon nőknek való.
Nem én találtam ki, ez a szabály.
Neked ott a kisbabád és a családod.
Biztos egyetértesz, hogy a városnak minél több fiatal,
friss arcra van szüksége.
Persze.
Ráadásul mást szánok neked.
Ha megépül a vasút,
én fogadom majd az új érkezőket.
Eli indul a polgármesteri posztért.
Ez titok. Ne áruld el senkinek!
Teljesen le leszek foglalva,
ami azt jelenti, hogy nem lesz időm a Nőegyletre.
Szeretném, ha átvennéd.
Én maradnék az igazgató, de te intéznéd a napi ügyeket.
A nők felnéznek rád.
Ez hízelgő.
Sajnos fizető munkára van szükségem.
Nem tudtam.
Nem is zavarlak tovább.
Judsonék bővíteni akarják az éttermüket és a pékségüket.
Szükségük lesz egy kiváló szakácsra.
Szívesen javasollak nekik, ha érdekel.
Igen, köszönöm.
És szólj, ha döntöttél a Nőegyletről.
Egy dolgozó nő vezesse a Nőegyletet?
Mind dolgozó nők vagyunk, nem?
Azon gondolkodtam, hogy most, hogy aláírták a szerződést,
elindul-e a vasútépítés a városban.
Ha igen,
megköszönném, ha beajánlana.
Van munka,
és szívesen ajánlanám önt lehetséges művezetőnek.
Jól jönne egy ilyen férfi.
Köszönöm.
Persze még idő, mire Independence-be is elér a vasút,
de a bővítési vonalakon rengeteg a munka.
Nebraskában, vagy még inkább Coloradóban.
Nem akarok olyan távol lenni a családomtól.
Csak egy évig tartana.
Biztos nagy tervei vannak a földjével.
- Igen. - Gondolja át!
Most megyek, megnézem a lányaimat.
Folyton bajba keverednek. Ezt Jemmatól örökölték, nem tőlem.
Örömmel jelentem be, hogy az első díjat
a kiváló tervezésért, színválasztásért és öltéstechnikáért…
Mary Ingalls kapja.
- Köszönöm. - Ügyes vagy!
Kitűnő! Szép munka!
Gratulálok!
Köszönöm. Ön is nyert valamit?
Gyömbéres keksz, első díj. Nem volt nagy verseny.
Calebet nem láttam sehol.
Ma reggel kicsit le volt törve.
Nem árulta el, miért.
Megkereshetnéd, hogy felvidítsd.
Köszönöm, hölgyeim!
Üdv!
Dr. Tann, üdv újra itt!
- Reméltem, hogy beszélhetünk. - Most mennem kell.
Nem kell kíséret, köszönöm.
- Most jöttem vissza Philadelphiából. - Remélem, jó utad volt.
- Szeretném megmagyarázni. - Nem kell. A nem az nem.
Karácsony után elküldtem a válási papírokat.
A feleségem nem írta alá.
Értem.
Amikor a jövőről kérdeztél,
tudtam, hogy azonnal el kell ezt rendeznem.
És megtettem.
Szép napot!
Kérsz?
Megküzdöttem érte a vén Spencerrel.
Nem gond. Úgysincs foga.
Fej a fejjel!
Alapítók Napja van. Independence két éves.
Sam Parker mesélte, hogy jött egy csapat fiatal az építkezésekre.
Fél áron dolgoznak.
Fél áron?
Tudják, melyik a kalapács feje?
Számít?
A wisconsini földünk vevői tönkrementek.
Ősszel dolgozni akartam az építkezéseken, de…
Semmi nem akar összejönni.
Hamarosan lesz egy kis munkám. Elkóborolt marhákat kell összeterelni.
Szívesen beveszlek.
Talán egy fejőstehenet is adnak.
A borjak lemaradnak a csordától.
A lányaid örülnének a friss vajnak.
- Ez nagylelkű ajánlat. - Ugyan, csak önző vagyok.
Ha nem maradsz itt, nem segítesz felépíteni a házamat.
- A házadat? - Rendeződött a földkérdés.
Arra gondoltam,
talán megállapodhatnék.
Ne aggódj a fiatalok meg az olcsó munkájuk miatt!
Az első szélvihar után minőségi munkát akar majd mindenki.
Mit szólnál, ha beneveznénk a favágóversenyre,
és lássák, ki a főnök?
Szia, Laura! Ő kicsoda?
Szelíd Sas.
Szelíd Sas, ők Edith és Romanzy.
- Miért nem jöttél át többet? - Mert kigúnyoltátok Calebet.
Megtanultál olvasni?
Vagy a kicsikkel ülsz majd az iskolában?
Tudok olvasni.
Kérem a következő versenyzőt!
Szóval hazugság volt, hogy eltalálsz egy nyulat 20 lépésről.
Megnyertem a hímzőversenyt.
Látnod kellett volna Romanzy arcát.
Gratulálok!
Jól vagy?
Kaptál egy levelet.
Anyámtól.
Anyukádtól?
Karácsony után Emily hirdetéseket adott fel az újságokban.
Anyám látta az egyiket, és írt nekem.
Azt írta, nem tudta, mi történt velem.
Most Cincinnatiben él, és azt akarja, hogy menjek haza.
Nagyon szeretném látni. De nem fog haragudni Emily, ha elmegyek?
Emily nem fog haragudni.
Hiányozni fogsz neki.
De nem lesz mérges.
És te?
A család a legfontosabb.
Neked is jár.
Nekem is hiányozni fogsz.
A városunk neve szabadságot és önállóságot jelent.
És Independence ezeket az értékeket képviseli.
Nem akarok jövőre iskolába járni.
Ne foglalkozz velük!
Padtársak leszünk. Nem fognak piszkálni, mert okosabbak vagyunk.
Még azt sem tudod, hogy maradtok-e.
Lehet, hogy egyedül leszek.
Ott a nővéred. Soha nem leszel egyedül.
Igazad van.
…más, hasonló gondolkodású embereknek.
A kemény munka kifizetődött.
A mi városunk több, mint Independence.
Ez az otthonunk.
Első leszel!
Szép volt, Romanzy James!
Végül, de nem utolsósorban, Mary Ingalls!
Miss Ingalls?
- Menj fel! - Miss Ingalls?
- Nem. Mary az okos. - Utoljára szólítjuk Miss Ingallst.
Te is okos vagy.
Akkor ezzel véget is ért a verseny.
Várjanak!
Én vagyok Miss Ingalls.
Independence…
egy életmódról kapta a nevét.
Igazából ez furcsa név egy ilyen városnak.
A préri hatalmas, mi pedig nagyon kicsik vagyunk.
Az igazság az,
hogy egyedül nem boldogulnánk.
Segítenünk kell egymásnak,
ha lakhelyre van szükségünk,
amikor megbetegszünk, vagy ha magányosak vagyunk.
Independence lényege nem az önállóság,
vagy a szabadság, vagy ilyesmi.
Ez egy hely, ahol összegyűlhetünk,
ahol rájöhetünk, kik vagyunk valójában.
Itt megismerjük azokat, akik régóta itt élnek,
és azokat, akik most érkeztek.
Akik mások, mint az eddigi ismerőseink,
és akiket családtagnak tekintünk.
Independence igazából nem egy hely.
Hanem egy eszme.
Azok az emberek, akiket a szívünkben hordozunk.
Szép volt, Laura!
Igen!
Bravó!
Csodás beszéd!
Laura!
Bravó!
Ügyes vagy, Laura!
Nagyszerű beszéd volt.
A győztes pedig…
Romanzy James.
- Szép volt! - Bravó!
Bravó!
Köszönöm.
Még sok ilyet!
Nem számít.
Sosem hallottam jobb beszédet.
És igazabbat.
Mit szólnál egy kis zenéhez?
Rendben.
Ez az!
Erre gyere!
Mi jár a fejedben?
Gondoltál már arra, hogy újra megállapodj?
Próbálkoztam már a nyugodt élettel.
Nem nekem való.
Rájöttem, hogy akkor vagyok elememben, ha egy családhoz tartozom.
Bárcsak megadhatnám ezt neked!
Beszélhetnénk?
Attól, hogy táncoltunk, még nincs mondandóm.
- Jogosan vagy dühös. - Örülök, hogy ebben egyetértünk.
Bolondot csináltál belőlem.
- Sajnálom. - Miért nem mondtad el?
Nem tudom. Azt hiszem, meglepett a dolog. Nem gondoltam, hogy újra szerelmes leszek.
Folyton rád gondoltam az út alatt.
Nagyon szeretném, ha a jövőm része lennél…
ha továbbra is szeretnéd.
Egyelőre csak…
táncoljunk még egyet.
Emlékszem, amikor először láttalak táncolni.
Emlékszem, amikor egy szekérnyi könyvvel megjelentél a táncóránkon.
Azt mondtad, megmutatod a könyvtárat.
Kellett a Jane Austen-köteted.
- Ugyan! Elragadó voltam. - Te biztos úgy gondoltad.
Fogalmunk sem volt, mi vár ránk.
Szerelem.
Háború.
Veszteség.
- Ígéretek. - Azt hittük, bármi lehetséges.
- Máshogy akartunk élni. - Nem ilyennek képzeltem.
Sosem olyan.
Újra meg akarom próbálni.
Újra akarom kezdeni.
Érezni akarom a reményt.
A lehetőséget.
Igazad volt.
Ő mindig velünk lesz.
Bárhová is megyünk.
Beszélek Louisszal a farmról.
Szia, drágaságom!
Igen.
Szabad egy táncra?
Vigyázunk Carrie-re.
Nem úgy alakult a nap, ahogy reméltük.
Sosem alakul úgy.
Tudom, hogy megoldjuk.
Mint mindig.
Mit műveltél? Életeket tettél tönkre!
Most mit fogsz tenni? Nem sétálhatsz csak úgy el.
Mindjárt jövök.
Ne fordíts hátat nekem, James!
Ne merészelj itt hagyni, James!
Mondtam, hogy ne itt, Kind!
Fizessek? A verítékemmel fizettem!
Hagyja békén, Russell!
Ez egy kígyó.
Idecsalt minket, hogy elűzzenek az otthonunkból!
Mondd el neki, James!
Most, hogy megegyeztek az oszázsokkal,
a kormány ki akar minket paterolni,
ha nem fizetünk két héten belül.
- Hogy érti? - A telektörvény itt nem érvényes.
Pénzt akar a kormány az oszázsoktól megvett földért.
Eli és a vasútja hazugsággal etetett, és most mi fizetünk meg érte!
Én nem hazudtam.
Mennyit akarnak?
Másfél dollárt holdanként.
Korrekt piaci ár.
És ha nincs ennyim?
A rendőrbírók elzavarnak minden bolondot, aki nem tud fizetni, mint az indiánokat.
A fejlődés nem megy zökkenők nélkül.
A pokolba veled és a fejlődéssel!
Intézhetek kölcsönt a vasúttól.
Egy művezető fizetéséből bőven törleszthetne.
Megduplázhatná a földjét.
Csak egy évig lenne távol.
Vagy kettő.
Mit szól hozzá?
Mennyit hallottál?
Eleget.
Mennyit hoz az aratás?
Nem tudom.
Elég lesz tíz holdra?
Eladhatnánk pár bútort,
a zsebórát, a fésűket, a hegedűt.
Ha sikerül munkát szerezni, kihúzhatjuk tél végéig.
Vagy elvállalhatnám a művezetői állást.
Nem azért jöttünk ide, hogy szétváljunk.
Mi az ott?
Préritűz.
Hadd égjen!
Égjen porig Eli városa! Megérdemli.
Tűz van!
Eli, menjen!
Tessék!
Tessék! Vigyázz magadra!
Tűzgátat kell ásnunk!
Gyorsan!
Folytassák! Arra is!
Eloltják.
- És ha nem tudják? - Akkor a patakhoz futunk.
Oda mennek a madarak, a nyulak és a kígyók.
Akkor mi is oda futunk.
Tegyük félre az élet örömeit
Számoljuk meg könnyeinket
Osztozunk a szegények bánatán
Van egy dal, ami örökké fülünkben cseng
Ne térjetek vissza többé, zord idők
Ez a dal egy fáradt sóhaj
Ne térjetek vissza soha többé, zord idők
Sokáig időztetek a kunyhóm ajtajánál
Ne térjetek vissza többé, zord idők
Nem működik!
Vissza kell vonulnunk!
Nem!
Harcolnunk kell!
Senki sem hal meg a városodért, Eli!
- Vissza! - Menjünk!
- Vissza! - Vissza!
Menjünk!
Mindenki menjen vissza!
Gyerünk!
Meneküljenek innen!
Megfordul a szél.
Megfordul a szél!
Végre vége van.
Anya! Tudtam, hogy visszajössz!
Szörnyű volt.
Egyszerűen szörnyű volt.
Semmi baj.
Biztonságban vagyunk. Menjünk haza!
Hó, lassan!
Jack!
Gyere ide! Jack!
Lássuk a károkat!
Jack!
Nem lehet megmenteni.
Nem.
Hová megyünk?
Vissza a rengetegbe?
Ezt akarod?
Szeretem, akikké itt váltunk.
A legjobbat akartuk itt kihozni magunkból, és sikerült.
Újra sikerülni fog.
Menjünk tovább!
Hová?
Nem maradhatunk itt.
Hogy érted?
Sajnálom.
Mary, add oda a pénzt!
Ebből kifizethetitek a tartozást a boltban.
Nem nyertünk annyit, mint reméltük, de dolgozhatunk is.
Nem erről van szó.
Tartsátok meg!
Megdolgoztatok érte.
Gyere ide!
Azt mondtad, ez örökké szól.
Reméltem, hogy így lesz.
Amikor elképzelem a jövőt,
amikor rólunk álmodozom,
mindig a legjobb végkifejletet látom.
Reménykedsz.
Igen.
Néha nem elég.
Sajnálom, picim.
Bárcsak másképp csináltam volna!
A remény a legfontosabb.
Másunk sincs.
Ne mondj le róla!
Ne mondj le rólunk!
Nem fogok.
Ezúttal eljönnek elbúcsúzni az emberek?
Gondoskodunk róla.
Jaj, ne!
- Nem. - Nem? Ne mondd ki hangosan!
- Kitűzünk egy dátumot. - Nem.
Pontosan. Ott maradt.
Hol van Mr. Edwards?
Biztosan mindjárt itt lesz.
Ez túl sok minden.
Ez három-négyszer annyit ér, mint amivel tartoztok.
Nem vihetjük magunkkal.
Ezek nem sokáig maradnak a kirakatban.
Legalább az ekét hadd fizessem ki!
A többit tekintsd előrehozott nászajándéknak.
Gyerünk!
Nyomás!
Fuss tovább!
Ez az!
Mikor indultok?
Jövő héten.
És ti?
Holnap reggel.
Köszönöm a kedvességedet.
Remélem, még találkozunk.
Ne felejts el!
Soha.
Próbálok az eszembe vésni minden részletet.
Én is.
Írsz majd nekem?
Tetszik, ahogy látod a világot.
Minden héten írok.
Én is neked.
Annyi levelet írunk, hogy kitesznek egy könyvet.
Magammal viszek belőled egy darabot a szívemben.
Menjünk!
Ön fogadott, és ön búcsúzik utoljára.
Köszönünk mindent!
Vigyázzon magára, Charles, és a családjára is!
Kerülje a zúgókat!
Képtelen lett volna elbúcsúzni.
De nagyon szeret titeket.
Adja át, hogy köszönjük,
hogy megtalálta a Mikulást a prérin…
és hogy a barátom volt.
Átadom.
A nyulak lakmároznak majd a kertünkben.
Ki fog itt lakni?
Talán egy új család gyűjt majd itt emlékeket.
Vagy egy itt maradt oszázs.
Vagy talán csak a virágok és az ég,
meg a nyulak.
Vár minket egy boldog vidék, messze innen
Ahol szentek sorakoznak a dicsfényben
Örülünk az angyalok dalának Dicsőség az Úrnak, a Királynak
Zengjük hangosan dicséretét Dicsőség neki
Tarts velünk erre a boldog vidékre
Miért kételkedsz még? Ó, mondd, miért?
Boldogok leszünk ott Ha a bűn és bánat elhagyott
Veled élünk majd ott, Urunk Áldott légy mindörökké
Jack, gyere! Jack!
Papa, állj meg!
Jack, gyere vissza!
Jack!
Mr. Edwards?
Mr. Edwards az!
Csatlakoznék, ha nem bánjátok.
A feleségem kuzinja Minnesotában él.
Egy Walnut Grove nevű városban. A férjének van egy boltja.
Jó a föld, és kedvesek az emberek.
- Mit szóltok, lányok? - Menjünk!
Mutasd az utat!
Rendben.
Gyerünk!
A feliratot fordította: Kiss Orsolya