Ta zgodba se začne na skrivnem kraju, globoko v gozdu.
To je Smrkec.
Kličemo ga Klada.
In to je naša vas,
kjer obstaja Smrkec za prav vsak namen.
Kot Vicko.
Živjo, darilo zate.
Lahkovernež, kako si lahkoveren.
Pravzaprav sem ti hotel dati tega.
Hvala!
-96, 97, 98, 99, 100. -To je Bistri.
In to je...
Zdaj pa sklece na enem prstu.
Ena, dve, tri...
Spoznajte Piflarčka.
-Prosim? -Pardon, Glavca. Samo šalim se.
Vohljača.
No, kaj pa se dogaja tam?
Paranojka.
Zmagovalca.
Poraženca.
Karateista.
Zvitega. Puhlico. Kmetiča. Malarja. Peka.
Čarodeja. Potapljača. Policista. Terapevta.
Včasih se počutim tako modrega.
Imamo celo Grizača.
Živjo.
Tudi mi ne vemo, kaj naj z njim.
Tukaj sem še jaz, Ata Smrk.
Recimo, da vodim ta kraj.
Vendar to ni zgodba o meni.
Ali o Kladi.
Ali o komerkoli od njih.
To je zgodba o edini punci v naši vasi.
Smrketi.
Živjo, Čistilec.
-Kako si, Smrketa? -Živjo, fantje.
A Smrketa ni drugačna samo zaradi tega.
Ustvaril jo je zlobni čarovnik Gargamel.
S pomočjo temne čarovnije
jo je ustvaril iz kepe gline.
Zdaj pa poišči Smrčjo vas.
Na srečo znam tudi jaz malce čarati.
A ena težava je ostala.
Smrketino ime nam ne pove ničesar o njej.
Prav, fizika je...
Ne pove nam, kdo je.
-Visoke petke. -Ali kaj počne.
Kaj je torej Smrketa?
Odkrit bom. Zanič kuharica je.
Pa poglejmo. Smrketa.
Smrketa, Smrketa.
Tukaj je ni.
Smrketa je kombinacija Smrka in Ete.
Ampak kaj je Eta?
Smrketa, no, ona je...
Najboljša je.
Najčudovitejše bitje na Zemlji.
Ja, pa si.
Smrketa...
Že vem.
To je eno tisti večnih vprašanj, na katera ne bomo nikoli poznali odgovora.
Kaj res?
Mislite, da me je slišala?
Kaj je torej Smrketa?
Nihče si ni odgovora želel bolj kot Smrketa sama.
Kaj počneš?
Živjo, Zmrda, pravkar sem...
Hotela oditi?
To je moja klop.
Sem pridem vsak dan ob istem času in...
Naj uganem. "Se zmrdujem."
Natančno tako.
To znam. Lahko se zmrdujem.
Živjo, Zmrda. Živjo, Smrketa. Lep dan, kaj?
Ne, pa ni.
Deževalo bo!
Kar rastlinam pomaga rasti.
Vendar pomeni tudi, da bo oblačno, prav ti je tako.
Ampak morda bo mavrica.
Vendar so mavrice neumne.
Šalim se. Mavrice imam rada.
Tole ti ne gre, kaj?
Ne, res ne.
Pravzaprav ti gre res slabo.
Ja.
Vendar gre slabo tudi tebi.
Lažem.
Resnično dober si v tem.
Živjo, Glavca.
Smrketa. Hvala bogu, da si tukaj.
Jaz...
Preizkušam svoj novi izum.
Smrčji iskalnik reči.
Testni subjekt, Bistri.
Živjo, Smrketa!
Hočem reči...
-Živjo, Smrketa. -Živjo.
Saj je varno, kajne?
Ali je varno? Seveda.
Na tvojem mestu bi stopil sem.
Fotkalica.
Zabeleži to. Smrčji iskalnik reči, poskus 1.03.
-Pripravljen, Bistri? -Pripravljen.
Deluje!
Ta reč me res razume.
Izlušči lahko glavno lastnost Bistrega.
Super moč.
Ki jo destiliram v to.
Temu pravim Super smrčje gorivo Bistrega.
Izvoli, prva ga lahko poskusiš.
Vsi na varnem!
Ko rečeš "vsi na varnem" nekako ne želim več...
Živjo vsi.
Živjo, Klada.
Ravno pravi čas si prišel, da boš priča zgodovinskemu trenutku.
Kaj se dogaja tukaj?
Te nič ne briga, Vohljač.
No, prav.
Hej! Če nam ta zelenjavni klobuk lahko pove, da je Bistri močan,
mi morda lahko pove, kaj je Eta.
Poženi, Glavca.
Fascinantno.
Kaj se je zgodilo?
Namesto, da bi energijo poslal ven, si jo ti nekako posrkala.
Verjetno je povezano s tem, da nisi pravi...
Pravi Smrkec? Saj lahko poveš.
Ne, hotel sem reči samo,
da ta naprava ni bila zgrajena za Smrkce tvojega izvora.
Je že v redu. Saj razumem.
Glavca.
Veš, kaj? Gremo se zabavat.
Ja!
-Pica! -Smrkodeskanje!
Smrkodeskanje!
Skoraj je že pripravljen, Azrael.
Ščepec pupkovega kakca.
Gram poapnelih glivic izmed nožnih prstov jaka.
In kos sira, ki sem ga prejšnji teden pustil v gatah.
To bi moralo biti to.
Hokus pokus!
Dvanajst okroglih okamnelih modulov.
Ali kot jim pravim, zamrznjenk.
Ni za kaj, Azrael. Večerja je na mizi.
Nehvaležnež.
Poleg tega te zamrznjenke niso za lovljenje miši.
Za tisti izmuzljive Smrkce so.
Moj sveti gral.
Zlato pod mavrico.
Najmogočnejša čarobna sestavina na svetu.
Naslednja prosojnica.
Predstavljaj si moč 100 takšnih.
Kako sem jih iskal povsod, pod vsako skalo,
nikjer jih ni bilo.
Ne zdaj, Azrael. Sredi predavanja sem.
Moj načrt je preprost.
Poiskati Smrčjo vas, ujeti vse Smrkce, jim odvzeti čarovnijo
in, končno, to čarovnijo uporabiti, da postanem najmogočnejši čarovnik na svetu!
Glej mene z lasmi.
Kaj?
Zakaj pa nisi takoj povedal?
Moder hudir! V gozdu sem opazil Smrkce!
Teleskop je moj. Monti!
Pridi, moj mogočni orel.
Kremplje mi zarivaš v ramena.
Tako je bolje.
Leti zdaj.
Ujemi mi kaj Smrkcev.
Ne, ne!
V napačno smer letiš!
Ja!
O, ne.
Jaz sem na vrsti.
Varnost je na tretjem mestu.
Ojej.
Ja!
Res ti vzame sapo, kajne?
To je neverjetno!
O, ne! Čisto preblizu Prepovedanemu gozdu je.
Ne sme preko zidu. Gremo.
Ne, ne, čakaj. Ne hodi.
Čakaj, kdo si? Ne boj se.
Hej, tja ne smeš.
-Smrketa! -Smrketa!
-Smrketa, si dobro? -Kaj se je zgodilo?
Videla sem Smrkca.
-Kaj? -Kdo je bil?
Ne vem, ampak nosil je to.
Smrketa! Pazi!
Pridite, gremo!
Ponjo moramo.
Slab občutek imam.
Kaj res?
Je povezan z ogromnim jastrebom, ki prijateljico nese v Gargamelov brlog?
Monti, moja veličastna ujeda.
Uspelo ti je, ujel si Smrkca.
Daj mi poljubček.
Končno si mi prinesel, za kar sem te prosil.
Majhnega, modrega, brez majice... Ti!
Izpusti me, ti s Smrkci obsedeni rad-bi-bil čarovnik.
Se tako govoril s človekom, ki te je spravil na ta svet?
Bolj všeč bi mi bilo, če bi me klicala "ata".
-Nikoli te ne bi klicala tako. -Ti si na slabšem.
Kaj je to? Kaj skrivaš?
Daj mi to, ti kvazi-Smrkec.
Hvala, Azrael.
Kaj pa imamo tukaj?
Drugačen dizajn? Ja, seveda, to sem takoj opazil.
Malce pred tabo, pravzaprav.
-Kje si jo dobila? -Nič ti ne bom povedala.
-Povej mi. -Ne.
-Povej mi! -Ne!
-Bolje zate, da mi poveš. -Ne!
-Prav, pa mi ne povej. -Ne bom.
Butasta obratna psihologija nikoli ne deluje.
Koga briga. Dala si mi, kar potrebujem.
Pridi, Azrael.
Kam, hudiča, sem dal tiste sestavine?
To pa vem. Pojdi levo, nato desno, premet nazaj, trden doskok.
Je oseba, knjiga ali film?
Tvojih kretenj z rokami nikoli nihče ne razume, Bistri.
Pozabita. Tesno mi sledita.
Črvji slad in mačja dlaka.
Pokaži mi, kam sodi ta smrčja kapa.
Ta modra bitja dolgo iskal si povsod,
vendar je ta kapa od drugod.
Ja. Od kod? Od kod prihaja?
Iz Smrčje vasi, kjer je čarovnija doma.
Cela vas. Dobro. Nadaljuj.
Njene lokacije...
-Ja? -...nihče ne pozna.
Ne! Začni s tem. Začni z "Ne vem."
Bedni ceneni kotel.
Prihaja namig.
Fascinantno. Kakšen?
Drevesa?
Gotovo so nekakšen simbol ali šifra.
Drevesa, mrčesa, slovesa. Del otroškega telesa.
Preveri vse bližnje vrtce.
Preobleči se bova morala v dojenčka.
Kje naj dobim velikansko plenico?
Azrael, to ni tvoj zemljevid.
Če bi rad svojega, ti ga bova kupila, vendar je ta moj...
Čakaj malo. Glej, kaj sem našel.
Tri visoka drevesa v Prepovedanem gozdu.
Tam še nisva iskala.
Genij sem.
Azrael, čas je za izlet.
Pripravi mojo mešanico za na pot.
Smrketa, čestitke.
Pravkar si me pripeljala do neodkritega življa Smrkcev.
Sanja se jim ne, da sploh obstajava.
To bo...
Vsi bodo govorili: "O, ne!"
In jaz bom...
In oni bodo... "Teci! Ne! Teci, teci!"
Ti zlobna majhna genijka.
Očitno gnilo jabolko vseeno ne pade daleč od drevesa.
Kajne?
Spakirajta krzno in perje. Ob zori odrinemo.
Takoj po zajtrku, ob 8.00, 8.30, najpozneje ob 9.00.
-Čakaj, Glavca, zemljevid. -Že urejam.
Prav, mogoče ob 9.30. Vsekakor ne po 10.00.
-Kaj... Pobegnili so! -Gremo, gremo!
Moj načrt poznajo. Vse bodo uničili!
Je to varno?
Velik samostrel je, rekel bi, da ne.
Ne dovoli jim uiti.
-Kje so varnostni pasovi? -Ujemi jih! Ujemi te Smrkce!
Streljaj v luknjo!
Ujemita Smrkce!
Azrael se nam približuje.
Prihaja ptič!
-Morda bo bolelo. -Ne!
Gremo. Smrkci sem.
Tecite hitreje!
Zakaj imamo tako kratke noge?
Zakaj imamo tako velika stopala?
-Zakaj imam tako velike mišice? -Resno?
Mi lahko malce pomagate?
Prihaja.
-To! -Prav!
Vem za štiri Smrkce, ki so mi dolžni pojasnilo.
-Ojej. -Živjo.
-Ata, ne boš verjel. -Stekli smo v Prepovedani gozd.
Eden naenkrat.
Prosim, prosim.
-Smrketa opazi skrivnostnega Smrkca. -Šli smo v Prepovedani gozd.
Milijonkrat sem vam povedal, da je Prepovedani gozd prepovedan.
Zdaj pa govorite o zemljevidih, skrivnostnem Smrkcu in Gargamelovem brlogu.
To nima smisla
in res ne razumem, zakaj ne upoštevate pravil.
Odtihotapili ste se ven in ogrozili sami sebe.
Če vas želim obdržati na varnem,
vas moram kaznovati.
-Kaznovati? Ne. -Kaj? Ne!
-Ampak Ata... -Daj, no!
Brez "ampak".
Nihče naj ne stopi niti koraka iz svoje gobe
ne da bi mi povedal, kam gre. Me razumete?
-Prav imaš, Ata. -Kaj?
Prav imaš. Ne vem, kaj smo mislili.
Dobro. Ker, kot sem rekel, ste se vedli popolnoma neodgovorno.
Ja, tako je. Ne bi se mogla bolj strinjati. Je tako?
-Tako je. -Ja, ja.
-O čem govoriš, Smrketa? -Prav.
Torej... In še...
Pravzaprav mislim, da bi vsi morali takoj v svoje sobe
in premisliti, kaj smo naredili.
-Mislim, da je to... -Strogo, ampak pravično.
-Gremo. -Prav.
-Že grem. -Kaj se greš?
Si se udarila v glavo, Smrketa?
-Pravzaprav, Smrketa... -Ne skrbi, Ata.
Premislili bomo o tem, kar smo naredili.
In tako naprej.
Nikakor ne bomo zapuščali svojih sob,
dokler ne bomo vsega premislili.
In potem, za dobro mero, bomo premislili še malo.
Ja, ampak...
Odlična pridiga, Ata.
Sanja se mi ne, kaj počnem.
Bistri, vem, da si ti.
Kako gre, Smrketa?
Glavca.
Kako to narediš?
In, predvidevam, Klada.
-Vse je v redu. -Kaj počnete tukaj?
Vedeli smo, da nekaj nameravaš.
Jaz sem vsega kriva, Bistri.
Ampak Prepovedani gozd, Smrketa? Prenevarno je.
Tisto skrito vas moram vsaj opozoriti.
Smrčja ekipa smo in držimo skupaj.
Zato gremo s tabo.
Tega vas ne morem prositi.
-Saj nas nisi. -Javili smo se.
-Hvala, fantje. -Najprej pa to.
Tehnologija z žužkom. Kul.
Glede na zemljevid, stojimo
pred tem velikim, visokim kamnitim zidom.
Tako je.
Majhen korak za štiri majhne Smrkce...
Prav. Nadaljujmo.
-Smrketa! -Si dobro, Smrketa?
Prijazne rože.
Neprijazne rože!
Kje je Klada?
Hej! Šele spoznali smo se. Nisem takšen Smrkec.
Pazite, strm nasip.
Klada, si dobro?
Vse zvezde vidim.
Odlično opravljeno, Klada.
Morda si odkril novo podvrsto letečih insektoidov.
Neverjetno! Krilata, ogenj bruhajoča anisoptera.
Pa poglejmo. Kam bi jo razvrstil?
Morda. Videti je preprosto, vendar nisem prepričan.
Prav, dajmo jo med "kačje pastirje". Upajmo, da je bolj pastir kot kača.
Ne! "Letimo!" "Letimo!"
Vsi!
Dobro sem.
Malce pomoči, prosim.
Monti, spravi se z mene.
Sovražim naravo.
Kako kičasto.
Azrael, stori kaj!
Precej boleče je.
Nehaj se smejati. Ni smešno.
Pazi!
Izpustite me!
Ta gnezda so narejena iz materiala, ki ga še nisem videl.
Mislim, da sem imel tega letečega antipastosa za en dan dovolj.
Hej! Kaj pa ti počneš tukaj?
Tukaj sem nameraval kupiti parcelo.
Tih kraj v gozdu.
Na hribu je malce prepišno Kaj pa mislite, da počnem tukaj?
Gargamel, tiste vasi ne boš nikoli našel.
Smrketa, če ne bi bilo tebe,
ne bi nikoli niti izvedel za druge Smrkce.
-Ujemita jih, fanta. -Smrkcintin, formacija, gremo!
-Hej! -Smrkcintin!
-Ujemi jih, Azrael! -Smrkcintin.
-Smrkcintin! -Smrkcintin!
Smrkcintin!
Hej, ti. Ti si neroden, kajne?
Razmišljaj hitro.
Ujel sem jo!
To ni dobro.
-Klada, vrni jim jajce! -Prav.
Daj, no!
-Klada! -Saj se trudim!
Resnično mi je žal!
Tam čez!
Nisem vam nameraval zlomiti jajca.
Pečeni so.
Saj je vseeno.
Samo nekaj krajcarjev je bilo,
pod mojo mavrico pa nas čaka lonec zlata.
Verjemita mi, ni jih več.
V moder pepel so se spremenili.
Smrčje oglje.
Smrkastične ostanke.
Penice.
Tišina, mrtvi so.
Pravim, da so mrtvi!
Halo?
Smrketa?
Odmev!
Tema. Tema mi ne gre od rok. Že podnevi imam dovolj težav.
Počakajte. Izhod moramo najti.
Dobro razmišljaš, "Glavca".
-Druščina? -Tema!
Ne bojte se. Samo... Razmišljaj o lepih stvareh.
Trenutno ni ravno lepo.
-Ostani na svetlem, Klada. -Prepozno.
V temo vstopam.
Kaj... Zakaj?
Meša se mi.
Vsi se ustavite.
Poglejte v svoje nahrbtnike, vzemite komplet za preživetje v predoru,
poiščite ampulo, označeno s "svetloba", in jo močno stresite.
Klada? Kako ti gre?
Verjetno v redu.
Drži se, Klada.
Ne vem, kako dolgo bo trajalo, ali kako dolgo bomo tukaj,
zato pazite, da ne pojeste vse zaloge.
Pravkar sem pojedel vso zalogo!
-Klada! -Ko sem pod stresom, jem.
Prihajam, Klada.
Sledi mojemu glasu.
Čakaj! Ti predori so kot blodnjak.
-Samo še bolj se bomo izgubili. -Nekaj moramo narediti.
Strinjam se. Čas je za akcijo.
Narobe smo se lotili stvari.
Smrketa!
Blizu sem, Klada. Skoraj sem že tam.
Samo odmev se igra z nami.
-Kdorkoli? -Tukaj sem.
Takoj za vogalom sem.
Hej, druščina?
Luč mi ugaša.
To je to! Zboksal nas bom ven!
Sesuva se.
Bistri. Nehaj s temi pestmi, da nas ne ubiješ!
Jaz vsaj nekaj poskušam.
-Jaz nas bom razstrelil od tod. -Ne!
-O, ja! -Ne!
Prepozno!
Klada?
-Živjo, Smrketa. -Klada!
Drži se. Prihajam, Klada, bratec.
Imam te, kolega.
To!
Stampedo!
Mislim, da prihaja moja zaloga.
Kaj? Kaj je tako smešno?
Temu pravim govoriti kot rit.
Fantje.
Bi katerega zanimalo, da se vidijo tri visoka drevesa?
-Super. -Ja, bi nas.
In Bucky nas bo tja prinesel še posebej hitro.
-Bucky? -Videti je kot Bucky.
Poženi, Bucky!
Smrketa?
Preden karkoli rečeš, poslušaj.
Vem, da sem bil včeraj morda malce strog s tabo in fanti,
in vem, da sem včasih malce preveč zaščitniški.
Precej preveč zaščitniški.
Vendar moraš razumeti, da ste se izmuznili.
Bolj previdni morate biti.
Smrketa, vem, da zadnje čase morda ne veš,
morda tega ne povem dovolj pogosto, ampak...
Siješ.
Torej, kakorkoli, sva smrkno?
Mislim, da ste bili s fanti dovolj dolgo kaznovani.
Smrketa?
Prav, odprl bom vrata.
Vstopil bom, da se še pogovoriva.
Si tukaj?
Smrketa?
Bistri!
Glavca!
Klada! To niti prepričljivo ni.
Ko najdem te Smrkce, bodo kaznovani za več mesecev modre lune.
Kaj se dogaja tukaj?
Prav.
Ste že kdaj videli kaj tako lepega?
Vsak dan, Smrketa. Vsak dan.
-Ne bodi čuden. -Ti ne bodi čuden.
Tukaj lahko taborimo preko noči.
Zakuril bom ogenj.
Podaj mi les, Klada.
Lepo bi bilo, če bi rekel "prosim".
Ja, bi bilo, vendar nisem dobil pohvale za vedenje,
zato mi podaj les.
Klada, si v redu?
Seveda. Zabavno je bilo.
No, ne noro zabavno, vendar je bilo občasno zabavno.
Recimo.
Veste, kaj bi rad povedal.
Ni bilo preveč zabavno.
Dobro opravljeno, Bistri.
Prav, prvi korak.
Les mora biti zložen v piramido.
Drugi korak, to trsko udarim s skalo in...
Saj niti ne pihaš, pljuvaš.
Čudno. Morda si nabral vlažen les, Bistri.
Moj priročnik pravi, da bi se moralo takoj zaiskriti.
Hej, zamisel imam.
Ne, ne, ne. Ne, ne!
Veš, prav imaš, Pametnjakovič. Tvoja knjiga res pride prav.
Sram naj te bo. Brez nje bi bili izgubljeni.
Ima mi je Glavca. Super pameten sem. Jaz sem pametni Smrkec.
Vendar ne znam zakuriti ognja.
Prav, škoda je minimalna. Vezava je nedotaknjena.
Lepo diši.
Premislite, fantje.
Po vsem tem času,
ko smo se doma ukvarjali s smrčjimi stvarmi,
so bili tam zunaj drugi Smrkci, povsem takšni, kot smo mi.
Ali pa čisto drugačni.
Prav ima. Pripravljeni moramo biti na karkoli bomo že našli.
Morda ti drugi Smrkci niti modri niso.
Morda so oranžni.
Oranžna mi je všeč.
Kaj, če imajo vsi očala?
Ali pa velike, košate brke.
Kaj, če imajo luske in ostre zobe?
In velike kremplje. In velike žareče oči.
Kaj, če imajo roke?
Dobra, stari.
Poslušajte, vseeno je, kako so videti.
Opozoriti jih moramo.
Gargamel se moti o meni.
Moj namen ni, da mu pomagam.
Ustvarjena sem, da te Smrkce rešim.
In mi ti bomo pomagali.
Mi smo smrčja ekipa in to bomo rešili skupaj.
"Skupaj" pomeni jaz in ti.
In tista tipa. Ampak večji del jaz in ti.
Prav, Smrkci. Čas je za smrčji sebek.
-Recite "modri sir". -Modri sir!
Glede na zemljevid bi morali biti kmalu pri reki.
Urejeno.
To je kot telovadba za moje oči.
No, Bucky, pa poglejmo, kako hitro znaš plavati.
Dajmo, fant.
Uspelo ti bo.
Kaj pa je malce vode?
Hej.
Kaj praviš, Bucky?
Reka ni varna in je polna nevarnih presenečenj na vsakem zavoju?
Ne. Nič takega nisem razumel.
Morda svetleči zajčki ne znajo plavati.
Škoda. Veliko prej bi bili tam.
Ne bojte se, moja neustrašna smrčja ekipa.
Te značke za gradnjo rafta nisem dobil kar tako.
-Uspelo mi je. -Neverjetno, Glavca.
Na.
Lepo in praktično.
Zdaj pa splavimo to zadevo.
Čakajte. Ne pozabite, ta čudna reka lahko skriva nešteta presenečenja.
-Previdni moramo biti. -Previdni. Dobro povedano.
-In potisk... -Čakaj.
Tokovi so lahko nepredvidljivi. Pozorni in pazljivi moramo biti.
Pazljivi? Dobra odločitev.
-Zdaj pa tri, dve... -Čakaj!
Ves čas moramo...
Paziti na...
Stopnja hitrosti...
Prav, zdaj pa gremo.
Daj-mo!
-Adijo, Bucky. -Hvala za pomoč.
-Ne skrbi, dobro bomo. -Adijo, mali Bucky.
-Hasta la zajček. -Se vidimo ob vrnitvi.
Hej, kaj pa je to?
Na tvojem mestu se tega ne bi dotikal.
Zdaj pa se je res želim dotakniti.
Pri tej hitrosti Gargamel nima možnosti.
Glej. Če sledimo reki, smo točno na pravi poti.
Točno na pravi poti. Do konca mavrice.
Smrkci? Mislil sem, da sem vas pustil mrtve.
Držite se, smrčja ekipa.
Poženi!
Kaj...
Ne.
Nehajte uničevati stvari.
To gre meni dobro od rok.
Kaj?
Azrael, najdi mi večjo palico.
Ojej.
Klada, povleci ročico!
Res? Ampak rekel si, da ne smem. Je to ukana?
Povleci jo!
O, ne.
Kaj je to?
Azrael! Naredi kaj. Nikoli se ne bo ustavilo.
Naj se neha vrteti. Ta reka me bo ubila.
Pazi!
Tudi jaz vaju imam rad.
-To! Uspelo nam je! -Uspelo nam je!
-Verjel sem, da nam bo uspelo. -To imaš!
Na pomoč!
Prav, še vedno smo v pravi smeri.
Z dvojno hitrostjo, Bistri.
Na pomoč! Utapljam se! Prosim. Bojim se želv!
Le kaj zdaj namerava?
-Na pomoč! -Pozabite nanj.
Moja mačka ne zna plavati.
Pomagati mu moramo.
-Si nor? Zakaj? -Zato, ker takšen sem.
-Poslušajte ga! -Naš najhujši sovražnik je.
Dobesedni hudobec.
Lahko se spremenim!
Jaz pa dobesedno nosim srce na dlani, prav?
-To je rama, ne dlan. -Tvoja tetovaža mi je všeč.
-To bomo naredili. -Smrketa, prepričaj ga.
Glavca, Gargamela sovražim bolj kot kdorkoli, ampak mi smo Smrkci.
-Naredimo, kar je prav. -Hvala bogu!
Rešiti ga moramo.
Rad bi samo povedal, da sem odločno proti temu.
-Kakorkoli že. Storili bomo to. -Zveni odlično!
-Uporabi to. -Primi se!
Nisem prepričan.
Ne bo vam žal.
Hvala, hvala. Kako prijazen Smrkec.
-Si dobro? -Dobro sem.
Malce utrujen in moker. Hvala, ker vprašate, ampak...
Še vedno sem zloben, torej...
Uživajte v utapljanju.
Upam, da bolje plavate, kot presojate značaje čarovnikov.
Glavca. Bistri?
Sta dobro?
Definiraj "dobro".
-Kje je Klada? -Klada!
-Klada!
V redu sem.
-Beži! Beži! -Živjo. Se mi zdi.
Moj nahrbtnik! Moj priročnik! Ne! Ne, ne, ne!
Moj skavtski priročnik!
Vse to je tvoja krivda.
-Kaj? -Glavca, nehaj.
Žal mi je. Popravek. Tudi ti si kriva.
Ne vmešavaj je.
Bistri, ni se ti treba boriti zame.
Čakaj, si zdaj tudi ti jezna name?
Smrketa, ti si nas prva spravila v to zmešnjavo.
Hej, sama sem hotela opraviti.
Odlično. Toliko o smrčji ekipi.
-Nekaj vam hočem povedati! -Ne vmešavaj se, Klada.
Dovolj bo, Glavca. Čas je, da se naučiš manir.
Nehaj!
Skrijmo se!
Kdo ste? Kaj hočete?
Njo.
-Stran. -Smrketa!
-Kaj naj naredimo z njo? -Poglejte te lase.
-Od kod prihaja? -In to obleko.
Ti si.
Dekle si.
Dekle je.
To je ona. To je Smrkec, o katerem sem vam govorila.
Tista, ki je bila pri zidu?
Je prava?
Lilija sem.
Živjo. Jaz sem Smrketa.
Ojoj javščina! Jaz sem Cvetka.
Me veseli. Mi nimamo Smrkete.
Imamo pa Cvetolistko, Deteljo,
Travničko, Marjetko, Svetinjo, Lešnikovko...
Živjo.
Lahko se ti predstavijo pozneje.
Samo poglej se. Tako drugačna si.
Oprosti, ampak res.
Znaš zakuriti ogenj samo z vrvjo in palico?
Jaz znam. Lahko ti pokažem. Pravzaprav ti lahko Nevihta.
Najboljša je v teh stvareh. Je tako, Nevihtica?
To pomeni "ja".
Si kdaj videla mavrico? Kaj pa dvojno mavrico?
Kaj pa mavrico, obrnjeno narobe?
Je tvoja najljubša pesem...
Hej, hej, hej, hej, hej, hej, hej, hej.
Ker je moja. Kako lepo obleko imaš.
Cvetka, ne pozabi, poskušaj filtrirati, prav?
-Seveda. Filter, filter. -Zakaj si sploh tukaj?
Prišli smo vas opozorit pred Gargamelom.
-Garga? -Garga?
Garga-čem?
Nevaren čarovnik je, ki želi ujeti vse Smrkce
in jih uporabiti za zlobno čarovnijo.
Ve za vašo skrito vas.
"Skrito vas"?
Vi ste skriti, ne mi.
Odpeljati te moramo v Smrčji gaj.
Kaj bomo pa s temi modrimi mehurčki?
Naj gredo z nami.
Pridi, Smrketa, pokazala ti bom svojo sobo.
Vse o Gargasmradu mi lahko poveš.
Bi najprej rada znova slišala mojo najljubšo pesem?
Hej, hej, hej, hej, hej, hej, hej, hej.
Dajmo, gremo.
-Smrčje punce pa so resne. -To pa imaš prav.
Odprite vrata!
Punce so nazaj!
Kje so jih našle?
Je z njimi kaj narobe?
-So bolni? -So hrana?
Ne, ne, Smrkci so. Kot me.
Le da so fantje-Smrkci.
"Fant." Kakšna smešna beseda. Fant. Fant. Fant.
Glej me. Jaz sem fant-Smrkec.
-Meni so všeč. -Od kod prihajajo?
-Kaj je to? -Poglej njihove lase.
-Repki se jim vidijo. -Glej.
-Hej, pazi! -Glavčev dnevnik, drugi dan.
Našli smo redko novo življenjsko obliko.
Je še več takih kot vi?
Na trenutke so zelo zastrašujoče.
-Boste ostali tukaj? -In lepo dišijo.
-Živjo, fant. -Več o tem pozneje.
-Enega hočem! -Meje!
Prav... Dovolj bo tega!
Moji prijatelji so. To so Bistri, Glavca in Klada.
-Živjo! -Čisti, Travca, Krava. Razumem.
Značke z imeni bi morali imeti.
Čakajte, kje so vaši fantje?
Tukaj ni fantov.
Jaz sem Mama Smrk, vodja Smrkcev.
Temu se pravi predstavitev. Zdaj ste vi na vrsti.
-Jaz... -Ne hodi preblizu, Mama.
Tukaj nekaj smrdi.
Prisežem, da smo prišli samo pomagat.
Prišli smo vas opozorit na hudobnega čarovnika Gargamela.
Zemljevid ima z označbo, ki ga vodi do treh visokih dreves.
-Pokaži jim, Glavca. -Fotkalica.
Ničesar ne poskušaj, žužek.
Žal mi je, da vam moram povedati, ampak tisto niso drevesa.
Slapovi so.
Gargamel gre v napačno smer.
Če je na poti tja, gre v Močvirja brez povratka.
Nikakor ne more preživeti.
Na pomoč!
Nikakor ne bom preživel!
Ne poznate Gargamela.
Vi pa ne poznate nas.
Verjemite nam, z njim je konec.
Nevihta, kaj ko bi šla v izvidnico? Preverila zadeve.
In te pustila tukaj s temi štirimi? Niti slučajno. Poglej tega.
Gotovo ni normalen.
Mislim, da bo vse v redu.
Vihravec!
Kako je torej videti ta Gargamel?
Kot običajen čarovnik.
Dolga, črna halja, sam živi z mačko in ptičem.
V resnici je žalostno.
Z mano greš. Lahko mi ga pokažeš.
Nikakor ne bo šel...
Rad bi te spomnil, da mi je ime Klada.
Klada!
Ne skrbi. Klada je v dobrih rokah.
Nevihta je res prijazna. Na svoj način.
Prav, punce. Naši gostje so dolgo potovali,
izkažimo jim nekaj gostoljubja v slogu Smrčjega gaja.
Pridi.
Pojdi.
Hej, Smrketa, glej to.
Pridi.
Mahaj, Monti. Besno mahaj.
Uporabi svojo mogočna kondorska krila, da gospodarja odneseš na varno.
Sveta milost, riti jedo!
Hudičeve ribe!
Kje je moja skrita Smrčja vas?
Kaj? Smrkci!
Zakaj že enkrat ne umrejo?
Monti, pojdi ponje!
Seveda obstaja. On, njegov smrdljiv maček in ptič.
Celo pot so nas terorizirali.
Že od začetka nas ne mara.
Naše vasi ni mogel najti.
Nato je naredil načrt, da nas vse ujame,
zato je ustvaril Smrketo.
-Kakorkoli... -Čakaj.
Ta Gargamel je ustvaril Smrketo?
Ja. Iz kepe gline. Nora zgodba.
Vedela sem, da ji ne zaupam.
Če bi jo spoznala, bi ti bila všeč.
Ista je kot ti, ampak prijazna.
Čakaj. Vsiljivec prihaja.
Ni vsiljivec. Gargamelov veliki neumni ptič je!
Izvoli, ti pilotiraj.
To pa ni dobra zamisel. Letenje ni ravno moja stvar.
Si že kdaj letel?
Nisem.
Kako pa potem veš, da ni tvoja stvar?
Vrača se.
-Kako... -Pohiti!
Kaj naj naredim?
Dobra poteza!
-Daj še enkrat! -Prav.
Hvala.
Ja, čakaj malo.
Tistega drugega smrkca ne poznam.
Mojo skrito vas so našli.
Hej, zamisel imam.
Vihravec, bruhaj ogenj!
Všeč mi je tvoj način razmišljanja.
Očitno mi kačji pastirji vseeno ležijo.
Monti!
Kaj so ti naredili, moja veličastna plenilska ptica?
Smrkci!
Shiatsu ali klasično?
Verjetno klasično.
Vse, kar sem rekel na plaži...
Verjetno sem malo pretiraval.
Ja, tudi jaz.
Je torej vse v redu?
-Ja, je. -Hej, fanta.
Ni ta kraj krasen?
Kaj ni čudovita?
Mislim, da je zdaj ena od nas.
Za vedno bi morala ostati z nami.
Prvič, vedno je čudovita.
In drugič, tole malce uhaja iz rok, se vam ne zdi?
Oprosti, s to masko na obrazu te ne morem jemati resno.
Hej, Smrketa, opravili smo, zaradi česar smo prišli.
Ti Smrkci zdaj vedo za Gargamela.
Začnimo razmišljati o vrnitvi domov.
Domov?
Ampak jaz...
Čas je, da gremo.
Smrketa?
Prihajam!
Izkazalo se je, da znam s kačjimi pastirji.
Prav so imeli. Gargamel obstaja in sem je namenjen.
O, ne. Vidite? Povedala sem vam.
Zapri usta, Smrketa.
Jaz mislim, da ste ga s fanti privedli naravnost k nam.
Ampak to je bil tvoj načrt od samega začetka, kajne?
Nevihta, počasi.
Mala gospodična rumenolaska sploh ni pravi Smrkec.
Ustvaril jo je Gargamel. Mehurček Klada mi je povedal.
Kaj?
Smrketa, je to res?
Ni tako.
Naredil jo je, da bi mu pomagala poiskati Smrkce.
Smrketa vam je prišla pomagat. Vsi smo prišli zato.
V redu je, Bistri. Jaz sem kriva.
Punce, varovalni način.
Gremo, pomagajmo jim.
Kaj ni razburljivo?
Počakajte.
Zdaj!
Predaj se, čarovnik.
Kaj? Čarovnik?
Tako star je.
-Ali nosi preobleko? -Poglej njegov obraz.
To ni mogoče.
Ni videti tako hud.
Ja, Gargamel! To dobiš, ko napadeš Smrčji gaj.
-Gargamel? O čem pa govoriš? -Ne, ne, počakaj. To je napaka.
-Kaj? -Smrketa?
To je Ata.
-Ata? -Ata?
Še ena smešna beseda.
Ata. Ata. Ata!
Cvetka, ne.
Globoko dihaj in stopi stran od Ata-stvari.
Vsi, to je Ata Smrk.
Živjo.
-Živjo. -Živjo. Jaz sem Žadovka.
Kje so pa fantje?
-Kako, Ata? -Zdravo.
Jahal sem kačjega pastirja!
Še dobro, da ste vsi v redu.
Kako si nas našel?
Nisem od včeraj, veš.
Ja, to je očitno.
Vi štirje greste domov z mano. Takoj.
Ne tako hitro, Ata-stvar.
"Ata-stvar"? Si ti glavna tukaj?
Tako je. Mama Smrk sem, vodja Smrkcev.
Mislim, da je to precej nemogoče,
ker sem jaz vodja Smrkcev.
Kakor hočeš, Ata-stvar.
Oprosti, me lahko nehaš tako klicati?
No, če ustreza...
Mimogrede, kje si se naučila tistih potez?
Sama sem se jih domislila.
Noro.
Hvala.
Ni za kaj.
Ne vem točno, kaj se dogaja tukaj,
ampak kaj pa Gargamel?
Kaj? Zakaj toliko govorite o Garga...
Gargamel!
Oprostite, sem vas prestrašil?
-Ne! -Upam, da res.
-Tecite! -Oborožite se!
Pripravite se na Garmagedon!
Sem!
Puščice, zdaj!
Gargamel pravi zamrznite!
Tako je. Preverjeno na Smrkcih, odobril Gargamel,
razred A, prvovrstne, kroglice z veliko oktani.
Zamrznjenka!
Pazi!
Predvidevam, da delujejo tudi brez kričanja,
ampak nikoli se ne ve.
-Zamrznjenka! -Smrketa!
-Bistri. -Konec je, Smrketa.
Monti, vreča Smrkcev.
Čas je, da uideš.
-Ne! -Še trije so za pobrati.
Smrketa. Moja mala stvaritev.
Končno si opravila, za kar si bila ustvarjena.
Ne, to ni res.
Seveda je.
Zakaj pa misliš, da si me privedla sem?
Zakaj, misliš, si me rešila na reki?
Vse je bilo del načrta.
Ne glede na to, kako se trudiš, ne moreš uiti svoji usodi.
Zdaj pa mi res ne koristiš več.
Zamrznjenka!
Seveda, delujejo samo na prave Smrkce.
Ti si pa samo kepa gline.
Hvala za vse.
Smrketa? Kako si nam lahko to naredila?
To je bil njen namen.
Smrčji iskalnik reči za štiri majhne Smrkce.
Žal mi je, fantje.
Ne, Fotkalica, preveč škode sem že naredila.
Smrčja ekipa smo in držimo skupaj.
Smrkci smo. Naredimo, kar je prav.
Niti pravi Smrkec nisem.
Nisem pravi Smrkec.
Več moči potrebujemo!
Hitreje, Monti. Hitreje.
Ja.
Poskakovalec poskakuje.
Vrteča zadeva se vrti.
Dim se dviga.
Mehurčki mehurčkajo.
Popolno!
Skoraj je že.
Še teci, ptič stari.
To bomo naredili.
-Odklenil bom to ključavnico. -Ja?
-Zagugali se bomo do police. -Ja?
-Pobrali nekaj težkega. -Ja?
In s tem ubili ptiča.
-Ja! Kaj? -Ja! Čakaj.
Rad bi, da ubijemo ptiča?
Prav. V nezavest ga bomo spravili.
-Genij! -Prav.
Naredimo to.
Načrt za pobeg imajo, vendar bodo potrebovali najino pomoč.
Čas je, da zazibava kletko.
Ne bodi čuden.
To!
Prav. Zdaj!
Nehaj, Azrael.
Na morem umeriti stroja, če nenehno jamraš.
Ja, Azrael, poslušaj. Prede kot mačkica.
Poglej to, vse je usklajeno. Ja, ja, dobro.
Ljubi bog, še en pobeg!
-Ne, Gargamel. Ne. -Tiše!
Vsi boste prišli na vrsto.
Noter greste!
Ne!
Ja, to je pravo.
Deluje, deluje.
Čutim. Čutim moč.
Poglejte mojo čarovniško grivo.
Res, stari?
Ko bom zaključil s temi Smrkci, bom imel vso moč, o kateri sem sanjal!
Skoraj vso moč.
Smrketa.
Smrketa, kako lepo presenečenje.
Si nehala jokati v gozdu?
Za te Smrkce sem prelila dovolj solz.
Kaj je to?
Dovolj imam pretvarjanja, da sem nekaj, kar nisem.
Prišla sem ti znova priseč zvestobo, moj pravi Ata.
-Neverjetno. -Saj ne misli resno.
Ne, ne, tega ne bi storila.
Tudi če bi ti verjel, pa ti ne,
kaj bi mi lahko ponudila, česar že nimam?
Majceno masažo, ki je niti čutil ne bi?
Kaj pa preostale Smrkce?
Ja, seveda. Čakaj, kaj?
Pomisli na vso moč, ki jo boš imel, če ti razkrijem položaj Smrčje vasi.
Pa poglejmo.
Še sto Smrkcev, to je desetkrat več moči...
Ne. Če preneseš enico...
Vseeno je. Veliko več moči.
Zakaj to počneš?
Naveličana sem biti dobra.
Uporabi svojo moč in me spremeni nazaj v hudobno različico.
Vrnila se ti je zvestoba.
Sva dogovorjena?
Smrketa, ne!
Tišina, zlobni modri podgani. Razmišljam.
Prav, končal sem. Narediva to.
Prihaja zlobna Smrketa!
Čakaj. Seveda!
Kaj? Kaj se dogaja?
Ne! Ne!
Kaj počneš?
Ja! Daj, Smrketa!
Azrael, na pomoč! Še več moči!
Kaj bova naredila?
To! Smrkodeskala bova.
Smrčja ekipa!
Čas je za plačilo.
Ne!
Smrkcintin! Smrkcintin!
Dobro sem. To!
Mislila sem, da je z nami konec.
Prav. Vsi. Hvala bogu.
-Dobro! -V redu sem!
Uspelo ji je!
Kje je Smrketa?
Hej.
Smrketa?
Kaj se je zgodilo?
To je bila nekoč.
Ne. Ne, ne, ne.
Gotovo lahko kaj naredim. Gotovo obstaja urok.
Nekaj mora biti. Vem, da je.
Kje je? Na kateri strani? Mora biti tukaj.
"Alkemija, izginjanje, svinec v zlato." Ne, to ni to.
-Ata. -Kateri urok? Kateri?
Ata.
Odgovora na to ne bomo našli v knjigi.
Odpeljimo jo domov.
Nikoli ni verjela, da je pravi Smrkec.
Vendar je bila najbolj prava.
Zakaj vsi jočete?
Zaradi Smrkete.
Kepa gline je.
Ne, Klada, jaz sem. Tukaj sem.
Smrketa?
Smrketa je. Smrketa!
-Tišina, Klada. -Pusti ga, Glavca.
Vsakdo žaluje na svoj način.
-Tukaj je! -Ubogi bratec. Vem, kako mu je.
Ja!
Smrketa!
Bistri, ne še ti.
Dobro si!
Nikoli več mi ne naredi tega.
Ne bom. Obljubim.
To, to, to!
Nikoli me ne nehaš presenečati.
Glede tistega aktualnega vprašanja...
Kaj je Smrketa?
Ne potrebujem knjige, da ti povem...
Tako je.
Smrkete ni moč opisati samo z eno besedo.
Veliko stvari je.
Tega še ne ve, ampak je moja nova najboljša prijateljica.
Smrketa jezdi zajce.
Huda je.
Ne tako kot jaz, ampak dovolj.
Smrketa je vse, kar želi biti.
-Kaj se dogaja tukaj? -Adijo!
Recite "modri sir"!
Modri sir!
Skoraj sem se uspel znebiti Smrkcev, pa si vse pokvaril.
Vedel sem, da bi si moral iz zavetišča pripeljati psa.
Tega ne govorim, da bi zvenel kruto, ampak konstruktivno.
Neuporabna mačka si.
To je hudobno. Res hudobno. Prestopil si mejo.
Govoril sem neumnosti, ti pa si prestopil mejo in to je bolelo.
Zahtevam opravičilo.
Nekoč bi moral izvedeti.
Nisem tvoj pravi oče.
Ampak to zdaj ni pomembno. Pomembno je uničiti Smrkce.
Kakšna pripomba? Jaz jih imam.
Ampak vedno rad dodelam tvoje.
Azrael, ne bom olepševal zadev. Tvoje zamisli so grozne.
Ob tej glasbi ne morem razmišljati.
Jo lahko kdo prosim ugasne?
Kaj pa je s temi besedami, ki se vrtijo pred mano?
So to naredili Smrkci, da bi me zamotili?
Da jih ne bi tako zlahka uničil?
"Risar pokrajine"? Še vem ne, kaj je to.
To si je nekdo izmislil, kaj?
Žal mi je zanj.
"Mojster za razvoj videza"?
Ja, seveda, razvijmo nek videz.
Morda jezen videz, ker sta vidva uničila moje načrte.
Se mi meša, Azrael?
Zadnjič ti povem, naj ugasnejo to glasbo!
V SPOMIN JANINE "NINE" CULLIFORD, ŽENI PEYA,
PRVE KOLORISTKE SMRKCEV, KI JIM JE IZBRALA KRASNO MODRO BARVO
Prevod podnapisov: Saša Horvat Šimonka