ȘTRUMPFII: SATUL PIERDUT
Această poveste începe într-un loc secret, ascuns în adâncul pădurii.
Acela e un ștrumpf.
Noi îi spunem Bleguțul.
Iar acesta este satul nostru,
unde există câte un ștrumpf pentru aproape orice.
Ca Glumețul.
Uite un cadou pentru tine!
Credulule, ești atât de credul!
- De fapt, voiam să ți-l dau pe ăsta. - Mersi!
- 97, 98, 99, 100. - El e Voinicul.
Iar aici e...
Și acum, flotările într-un deget. Unu, doi, trei...
El este Tocilarul.
Poftim?
Scuze, Istețule. Glumeam doar.
Băgăciosul.
Ei, ce se întâmplă acolo?
Paranoicul.
Câștigătorul.
Învinsul.
Karatistul.
Meșterul. Cochetul. Fermierul.
Pictorul. Brutarul. Magicianul. Scafandrul.
Polițistul. Terapeutul.
Uneori mă simt inimă-albastră.
Există și un Papă-Masă.
Bună!
Da, nici noi nu suntem siguri ce-i cu el.
Și-apoi sunt eu, Papa Ștrumpf. Eu sunt șeful pe-aici.
Însă asta nu e o poveste despre mine.
Sau Bleguțul.
Sau oricare dintre ei.
E despre singura fată din sat.
Ștrumpfița.
Bună, Spălătorule!
- Salutare, Ștrumpfițo! - Bună, băieți!
Dar ăsta nu e singurul lucru care e diferit la Ștrumpfiță.
Ea a fost creată de vrăjitorul cel rău, Gargamel.
Folosind magie neagră,
a creat-o dintr-o mână de lut.
Acum du-te
și găsește Satul Ștrumpfilor.
Din fericire, știam și eu puțină magie.
Dar mai era o problemă.
Numele Ștrumpfiței nu ne spune nimic despre ea.
Bine, fizica e...
Nu ne spune cine e.
Tocuri!
Sau ce face.
Așa că, ce anume e o ștrumpfiță?
Ei, dați-mi voie să fiu sincer. E o brutăriță tare nepricepută!
Ia să vedem... Ștrumpfiță.
Ștrumpfiță.
Nu e aici.
Ei bine, ștrumpfiță e o combinație între „ștrumpf” și „iță”.
Dar ce-i aia o „iță”?
Da. Ștrumpfița e...
E cea mai tare.
Cea mai minunată creatură de pe Pământ.
Da, ești!
Ștrumpfița...
Știu!
Asta e una dintre întrebările alea eterne, la care nu vom ști niciodată răspunsul.
Stați, ea e?
Credeți că m-a auzit?
Deci, ce e o ștrumpfiță?
Nimeni nu voia să știe răspunsul mai mult decât Ștrumpfița.
Ce faci?
Țâfnosule, eu tocmai...
Plecai?
Asta e banca mea! Vin aici la aceeași oră, în fiecare zi și...
Nu-mi spune, „ești țâfnos”?
Exact.
Pot să fiu și eu țâfnoasă.
Bună, Țâfnosule! Salut, Ștrumpfițo! Frumoasă zi, nu?
Nu, nu e!
O să plouă!
Ceea ce ajută plantele să crească.
Dar înseamnă și că o să fie noros, așa că...
înghite asta!
Pe de altă parte, s-ar putea să fie un curcubeu!
Dar curcubeiele sunt prostești!
Glumesc! Îmi plac curcubeiele!
Nu ești foarte bună la asta, nu?
Nu, nu sunt.
De fapt, ești chiar nepricepută.
Mda.
Dar și tu ești nepriceput la asta!
Asta e o minciună. Ești foarte priceput.
Bună, Istețule!
Ștrumpfițo! Ce bine că ești aici!
Eram...
Facem încercări cu noua mea invenție.
Ștrumpf-indicatorul!
Subiectul de test: Voinicul.
Bună, Ștrumpfițo!
Adică, bună, Ștrumpfițo.
Bună!
Nu e periculos, nu?
Periculos? Sigur că nu e!
Eu aș veni aici în locul tău.
Gândăcel Tehno.
Notează: Ștrumpf-indicatorul, testul 1.03.
- Ești gata, Voinicule? - Afirmativ.
Merge!
Chestia asta chiar mă înțelege.
Poate detecta trăsătura dominantă a Voinicului.
Superputere!
Pe care o distilez în asta!
Îi spun supercarburantul ștrumpfesc al Istețului!
Poftim, poți să-l încerci prima!
Liber!
Da, vezi tu, când spui așa, nu-mi mai vine să...
Salut, băieți!
Salut, Bleguțule!
Ai venit la țanc să vezi un moment istoric pentru știință!
Ce se întâmplă aici?
Nu e treaba ta, Băgăciosule!
Bine.
Dacă pălăria aia de legume ne poate spune că Voinicul e puternic,
poate-mi spune și mie ce e o „iță”.
Pornește-l, Istețule!
Fascinant!
Ce s-a întâmplat?
Cumva, în loc să emiți energia, ai absorbit-o.
Probabil e din cauză că nu ești chiar...
Un ștrumpf adevărat?
Hai, poți s-o spui.
Nu, am vrut doar să spun
că mașina asta n-a fost făcută pentru un ștrumpf de originea ta.
Da, nu-i nimic. Înțeleg.
Istețule...
Știi ceva? Hai să mergem să ne distrăm!
Da!
- Pizza! - Ștrumpf-boarding!
Ștrumpf-boarding!
E aproape gata, Azrael.
Un vârf de caca de salamandră.
Un gram de ciuperci calcificate dintre degetele unui iac.
Și o bucată de cașcaval lăsată în pantalonii mei săptămâna trecută.
Ar trebui să fie de ajuns.
Presto!
12 module sferice de pietrificare.
Sau, cum îmi place mie să le spun: bile de-nghețat!
Cu plăcere, Azrael.
Cina e servită.
Nerecunoscătorule!
De altfel, aceste bile de-nghețat nu sunt pentru prins șoareci.
Ci pentru prins ștrumpfii ăia alunecoși.
Graalul meu sfânt. Aurul meu de la capătul curcubeului.
Cel mai potent ingredient magic din lume!
Următorul diapozitiv.
Imaginează-ți puterea a o sută laolaltă!
Și cât am căutat peste tot, am răsturnat cerul și pământul,
fără să dau de urma lor.
Nu acum, Azrael. Țin un monolog.
Planul meu e simplu:
să găsesc Satul Ștrumpfilor, să prind toți ștrumpfii, să-i storc de magie
și, în cele din urmă, să folosesc magia,
ca să devin cel mai puternic vrăjitor din lume!
Uitați-vă la mine, cu păr!
Ce?
De ce n-ai spus așa de la bun început?
Ceruri! Am reperat ștrumpfi în pădure!
Ei, e telescopul meu. Monty!
Vino, vulturul meu maiestuos!
Mi-ai băgat ghearele în umeri.
Așa e mai bine.
Acum, zboară! Prinde-mi niște ștrumpfi!
Nu! Nu, ai luat-o prost!
Da!
O, nu!
Rândul meu!
Siguranța în al treilea rând!
Aoleu!
Da!
Chiar îți taie respirația, nu-i așa?
E incredibil!
O, nu! Se apropie prea tare de Pădurea Interzisă.
Nu poate trece de zidul ăla! Haide!
Nu, așteaptă! Nu pleca!
Stai! Cine ești? Nu-ți fie frică!
Nu poți intra acolo.
- Ștrumpfițo! - Ștrumpfițo!
- Ștrumpfițo! Ești bine? - Ce s-a întâmplat?
Am văzut...
un ștrumpf.
- Ce? - Cine era?
Nu știu, dar purta asta.
Ștrumpfițo! Cod albastru! Haideți, băieți!
Trebuie s-o luăm!
Am o presimțire rea.
Chiar?
E legată de un vultur uriaș care o duce pe prietena noastră în bârlogul lui Gargamel?
Monty, prădătorul meu regal! Ai reușit, ai prins un ștrumpf!
Dă-mi un pupic!
În sfârșit, mi-ai adus ce-am cerut. Un micuț albastru, fără bluză...
Tu!
Dă-mi drumul, vrăjitor închipuit, obsedat de ștrumpfi!
Așa se vorbește cu cel care te-a adus pe lumea asta?
Aș prefera să-mi spui „Papa”.
- Nu ți-aș spune așa niciodată! - Tu pierzi.
Ce e aia? Ce ascunzi?
Dă-mi-o, pseudoștrumpf ce ești!
Mulțumesc, Azrael.
Ce avem aici?
Alt model. Da, desigur. Am observat imediat.
Cu puțin înaintea ta, de fapt.
- De unde o ai? - Nu-ți spun nimic.
- Spune-mi! - Nu!
- Ai face bine să-mi spui. - Nu!
- Fie. Nu-mi spune. - Nu-ți spun.
Psihologia asta inversă stupidă nu merge niciodată.
Ce contează?
Mi-ai dat deja ce-mi trebuie. Vino, Azrael.
Unde oi fi pus ingredientele alea?
Știu asta. La stânga, apoi la dreapta.
Voltă pe spate, aterizare fixă.
E o persoană, o carte sau un film?
Nimeni nu-ți înțelege semnele, Voinicule.
Nu-i nimic. Urmați-mă și stați aproape.
Must de vierme...
și păr de pisică.
Arată-mi casa acestui fes de ștrumpf.
Mult timp aceste albastre creaturi ai căutat!
Dar acest fes vine dintr-un loc nou, neașteptat.
Da! De unde? De unde vine?
Un sat de ștrumpfi, unde magia e vie.
Un sat întreg! Bine. Continuă. Continuă.
Însă unde se află...
Da?
nimeni nu știe.
Nu! Începe cu asta! Începe cu „nu știu”.
Cazan de doi bani!
Dar iată un indiciu:
Fascinant! Dar ce este?
Copaci?
Trebuie să fie un simbol pentru ceva. Sau un cod.
Copaci, copac, trunchi, genunchi.
Copiii se târăsc în genunchi. Verificăm toate creșele din zonă!
Va trebui să ne deghizăm în bebeluși.
De unde să iau eu un scutec uriaș?
Azrael, nu e harta ta.
Dacă vrei, îți luăm una, dar asta e...
Stai un pic. Uite ce-am găsit!
Trei copaci înalți...
în Pădurea Interzisă.
N-am mai căutat acolo până acum.
Sunt genial.
Azrael, e timpul să facem o excursie.
Pregătește-mi poțiunea de drumeție!
O, Ștrumpfițo!
Felicitări!
Tocmai m-ai condus spre o populație nedescoperită de ștrumpfi!
Ei nici măcar nu știu că existăm!
O să zică: „Nu!”
Și eu...
Și ei: „Fugiți! Nu! Fugiți!”
Geniu malefic ce ești!
Așchia putredă nu sare departe de trunchi.
Nu-i așa?
Pregătiți-vă blana și penele, băieți!
Plecăm în zori. După micul dejun, pe la 8:00, 8:30. 9:00, cel târziu.
- Stai, Istețule! Harta! - Se rezolvă.
Dacă nu luăm multe bagaje sau spargem vreo oală. Fie, la 9:30 poate.
Dar în niciun caz mai târziu de 10:00.
Ce? E o evadare!
Îmi știu planurile! O să strice tot!
E sigur ce faci?
E o arbaletă uriașă. Aș spune că nu.
Nu-i lăsați să scape!
- Unde-s centurile? - Prindeți-i! Prindeți ștrumpfii!
Foc!
Prindeți ștrumpfii!
Azrael ne ajunge din urmă!
Vine o pasăre!
Asta s-ar putea să doară.
Nu!
Haideți! Ștrumpfiți-o pe-aici!
Fugiți mai repede!
De ce avem picioarele așa scurte?
De ce avem tălpile așa mari?
De ce am mușchii așa mari?
Pe bune?
Băieți! M-ajutați un pic?
Vine!
Ei bine, știu patru ștrumpfi care au de dat niște explicații.
- Aoleu! - Bună!
- Vai! N-o să-ți vină să crezi. - Bârlogul lui Gargamel...
Câte unul pe rând.
Vă rog. Vă rog.
- Ștrumpfița a văzut un ștrumpf misterios. - Trebuie să mergem în Pădurea Interzisă.
V-am spus de nu știu câte ori, Pădurea Interzisă e interzisă!
Și acum vorbiți de hărți, și de ștrumpfi misterioși, și de bârlogul lui Gargamel.
Nimic nu are sens și nu înțeleg de ce nu puteți urma niște reguli simple.
V-ați strecurat afară și v-ați pus în pericol.
Mi se pare mie că singurul mod de a vă ține în siguranță e să...
Sunteți pedepsiți.
- Pedepsiți? Nu pedepsiți! - Dar, Papa...
Niciun „dar”! N-aveți voie să ieșiți din ciuperci,
fără să-mi spuneți unde mergeți, e clar?
- Ai dreptate, Papa. - Poftim?
Ai dreptate. Nu știu ce-a fost în mintea noastră.
Bine.
Pentru că, după cum am spus, v-ați purtat iresponsabil.
Da. Exact. Sunt perfect de acord. Nu, băieți?
- Da. Bine. - Despre ce vorbești, Ștrumpfițo?
- Da, deci... Și, mai mult de-atât... - De fapt...
Ar trebui să mergem în camerele noastre, să ne gândim la ce-am făcut.
- Ei, asta e... - Dur, dar corect. Hai, băieți!
- Ce urmărești cu asta? - Te-ai lovit în tărtăcuță?
De fapt, Ștrumpfițo...
Nicio grijă, Papa. O să ne gândim cu siguranță la ce-am făcut.
Și așa mai departe.
Dar sigur n-o să ieșim din camere până nu ne gândim bine la asta.
Și, după aceea, ca precauție, o să ne mai gândim un pic.
- Da, dar... - Grozavă discuție, Papa!
Habar nu am ce fac.
Voinicule, știu că ești tu.
Salut, Ștrumpfițo!
- Istețule... - Cum ai făcut asta?
Și, Bleguțul, presupun.
Toate bune.
- Ce faceți aici? - Știam că pui ceva la cale.
Asta e numai vina mea, Voinicule.
Dar, Ștrumpfițo, Pădurea Interzisă? E prea periculos.
Trebuie să avertizez măcar satul ăla pierdut.
Ei bine, noi suntem Echipa de Ștrumpfi și stăm uniți. Așa că venim cu tine.
Nu pot să vă cer asta.
- Nu ne-ai cerut. - Ne-am oferit voluntar.
Mersi, băieți.
Întâi și-ntâi...
Tehnologie de gândăcel! Super!
Conform hărții mele, ar trebui să fim chiar în fața acestui mare și înalt
zid de piatră.
Exact.
Un pas mic pentru patru ștrumpfi mici...
Bine, să continuăm!
Ștrumpfițo! Ești bine, Ștrumpfițo!
Drăguțe flori!
Nu-s drăguțe!
Unde e Bleguțul?
Abia ne-am întâlnit! Nu-s genul ăla de ștrumpf!
Ai grijă la terasamentul abrupt.
Bleguțule, ești bine?
Văd stele.
Bravo, Bleguțule! E posibil să fi descoperit
o subspecie nouă de insectoide zburătoare.
Uimitor! Un anizopter înaripat, care scuipă foc.
Ia să vedem... Cum să clasificăm asta?
Poate. Pare o alegere ușoară, dar nu sunt sigur.
Da, bine, hai să-i spunem „libelulă”.
Să sperăm că zboară mai mult decât mănâncă.
Nu! Zboară mai puțin!
Băieți!
Sunt bine!
Puțin ajutor!
Monty, dă-te de pe mine!
Urăsc natura!
Ce țipătoare!
Azrael, fă ceva!
E chiar dureros! Nu mai râde!
Nu e nostim!
Ai grijă!
Dă-mi drumul!
Au!
Cuiburile astea sunt dintr-un material pe care nu l-am mai văzut.
Știți, cred că m-am săturat de „antreurile” astea zburătoare pentru o zi.
Ce faci tu aici?
Mă gândeam să-mi iau o casă aici. Doar un loc liniștit în pădure.
Cam bate vântul pe deal...
Ce credeți că fac aici?
N-o să găsești niciodată satul ăla, Gargamel!
O, Ștrumpfițo, dacă nu erai tu, nici n-aș fi știut de ceilalți ștrumpfi.
Prindeți-i, băieți!
Formație ștrumpfentină! Hai!
Ștrumpfentină!
Prinde-i, Azrael!
- Ștrumpfentină! - Ștrumpfentină!
Ștrumpfentină!
Tu! Ești ăla bleg, nu?
- Fii rapid! - L-am prins!
Asta nu e bine.
- Bleguțule, dă-le oul înapoi! - Bine.
Haide!
- Bleguțule! - Încerc!
Îmi pare tare rău!
Acolo!
N-am vrut să vă fur oul!
Ei bine, s-au ars.
Nu contează. Ce contează niște bănuți,
când e o oală cu aur la capătul curcubeului meu?
Aveți încredere în mine. S-au dus.
Vă spun eu, sunt carbonizați.
Sunt ștrumpfi-chebapuri. Ștrumpfi flambați.
Bezele.
Gura, ghem de puf! Sunt morți. Morți, îți spun!
Alo!
Ștrumpfițo?
Ecou!
Întuneric. Nu mă prea descurc pe întuneric.
Am destule probleme pe timp de zi!
Stați așa! Trebuie să găsim o ieșire!
Ce bine ai gândit-o, „Istețule”!
- Băieți! - Întuneric!
Nu-ți fie frică!
Gândește-te la momente fericite.
Ăsta nu e un moment fericit!
Stai în lumină, Bleguțule!
Prea târziu! Pășesc în întuneric!
Ce... De ce?
Chiar intru în panică!
Opriți-vă!
Bine, deschideți rucsacurile, scoateți trusa de supraviețuire în tunel,
căutați o fiolă mică pe care scrie „lumină”
și scuturați-o bine.
Bleguțule! Cum te descurci?
Bine, cred.
Rezistă, Bleguțule!
Nu știu cât va dura asta sau cât vom sta aici,
așa că, orice-ați face, nu vă mâncați toate rațiile.
Eu doar ce mi-am mâncat toate rațiile!
- Bleguțule! - Mănânc de stres!
Vin, Bleguțule! Urmează sunetul vocii mele!
Așteaptă! Tunelurile astea sunt ca un labirint.
Doar o să ne rătăcim mai rău.
Trebuie să facem ceva.
Sunt de acord cu ea. E timpul să acționăm!
Procedăm greșit.
Ștrumpfițo!
Sunt aproape, Bleguțule! Aproape am ajuns.
Ăsta e doar ecoul, care ne joacă feste.
E cineva?
Sunt aici. Sunt chiar după...
colț.
Auziți...
Mi se stinge lumina.
Gata! O să ieșim de aici cu pumnii!
Se prăbușește!
Voinicule! Lasă pumnii până nu ne omori!
Măcar eu încerc ceva!
O să ieșim cu o explozie!
- Nu! - O, da!
- Nu! - Prea târziu!
Bleguțule?
- Bună, Ștrumpfițo. - Bleguțule!
Rezistă! Vin, Bleguțule!
Te-am luat, frățioare!
Busculadă!
Cred că-mi vin rațiile înapoi!
Ce? Ce e așa nostim?
Asta numesc eu „a vorbi cu fundul”!
Băieți, e cineva interesat să afle că avem în față trei copaci înalți?
- Bravo! - Da, așa e!
Și Bucky o să ne ducă acolo super repede!
- Bucky? - I se potrivește.
Haide, Bucky!
Ștrumpfițo?
Înainte să spui ceva, ascultă.
Știu că poate ieri am fost cam dur cu tine și băieții,
și știu că uneori sunt prea protector.
Bine, foarte protector.
Dar trebuie să înțelegi că te-ai furișat afară.
Trebuie să fii mai atentă.
Ștrumpfițo, știu că, în ultima vreme, poate nu-ți dai seama
și poate eu nu spun suficient, dar ești...
Strălucești.
Așa că, în fine... Ne ștrumpfăm?
Cred că tu și băieții ați fost pedepsiți îndeajuns.
Ștrumpfițo?
Bine. Deschid ușa.
Și intru, ca să mai vorbesc.
Ești aici?
Ștrumpfițo?
Voinicule?
Istețule!
Bleguțule?
Ăsta nici măcar nu e convingător.
Când o să-i găsesc pe ștrumpfii ăia, o să-i pedepsesc o lună de luni albastre.
Ce se întâmplă aici?
Bine, fie.
Ați mai văzut vreodată ceva atât de frumos?
În fiecare zi, Ștrumpfițo. În fiecare zi.
- Nu fi ciudat. - Nu fi tu ciudat.
Putem campa aici în noaptea asta. O să fac un foc.
Îmi aduci niște lemne de foc, Voinicule?
Un „te rog” ar fi frumos.
Da, ar fi, dar n-am încă insigna pentru maniere, așa că adu-mi lemne.
Bleguțule? Ești bine?
Da, sigur. A fost distractiv.
Adică, nu foarte distractiv, dar au fost câteva momente.
Oarecum.
Știi ce încerc să spun.
N-a fost foarte distractiv.
Bravo, Voinicule! Bravo!
Bine, primul pas: lemnele trebuie puse sub formă de cort.
Pasul doi: ciocnesc cremenea de piatră și...
Nici măcar nu sufli în el. Tu scuipi.
Ciudat! Poate lemnele aduse de tine erau umede, Voinicule.
Conform manualului meu, ar trebui să facă scânteie imediat.
Am o idee.
Nu! Nu! Nu!
Ai dreptate, deșteptule! Cartea ta chiar e de folos.
Rușine! Să-ți fie rușine! Am fi pierduți fără cartea asta.
„Numele meu e Istețul. Sunt super deștept. Sunt ștrumpful deștept.”
„Dar nu pot face un foc.”
Bine, daunele sunt minime.
Legătura e încă intactă.
Miroase bine.
Gândiți-vă, băieți.
După atâta vreme, în timp ce ne-am văzut de treaba noastră ștrumpfească acasă,
au mai existat niște ștrumpfi, exact ca noi.
Sau poate nu sunt deloc ca noi.
Are dreptate. Ar trebui să fim pregătiți pentru orice găsim.
Poate ceilalți ștrumpfi nici nu sunt albaștri.
Poate sunt portocalii. Îmi place portocaliul.
Dacă poartă toți ochelari?
Sau au mustăți mari și stufoase?
Dacă au piele cu solzi și dinți ascuțiți?
Și gheare uriașe? Și ochi mari, bulbucați?
Dacă au...
mâini?
Bună, frate!
Uitați, nu contează cum arată.
Tot trebuie să-i avertizăm.
Gargamel se înșală în privința mea.
Scopul meu nu e să-l ajut.
Sunt menită să salvez ștrumpfii.
Și noi o să te ajutăm.
Suntem Echipa de Ștrumpfi și suntem în asta împreună.
Și, prin „împreună”, vreau să spun tu și cu mine.
Și cu ei.
Dar mai ales tu și cu mine.
Bun, e timpul să facem un ștrumpf-selfie!
Spuneți „brânză albastră”!
Brânză albastră!
Conform hărții, ar trebui să ajungem la un râu.
Este!
E ca un exercițiu pentru ochi.
Bine, Bucky, să vedem cât de repede poți înota.
Hai, băiete!
Poți s-o faci.
E doar puțină apă.
Ce, Bucky? Râul nu e sigur și e plin
de surprize periculoase la fiecare cotitură?
Nu. Eu n-am înțeles asta.
Poate Iepurașii Fosforescenți nu înoată.
Păcat! Am ajunge mult mai repede.
Nu vă temeți, echipa mea întreprinzătoare!
N-am câștigat insigna asta pentru construirea de plute degeaba!
Bum! Am reușit!
Impresionant, Istețule!
Poftim.
Stilat și practic.
Acum să lansăm puiul ăsta!
Stați! Nu uitați că râul ăsta ciudat poate
avea surprize neașteptate. Să fim precauți.
Precauți. Bine zis. Și împingeți...
Stați! Curenții pot fi imprevizibili. Trebuie să fim atenți și vigilenți.
Vigilență? Bună decizie! Acum, la trei, doi...
Stați! Trebuie să fim siguri ca întotdeauna...
să fim atenți la...
la ritmul vitezei...
Bine, și am plecat!
Împingeți!
- Pa, Bucky! - Mersi pentru ajutor!
Nu-ți face griji, o să fim bine!
- Hasta la urecheat! - Ne vedem la întoarcere!
Ce e chestia asta?
Eu n-aș atinge-o, în locul tău.
Acum tot ce vreau e s-o ating.
În ritmul ăsta, Gargamel nu are nicio șansă.
Uitați! Dacă urmăm râul, o să fim...
pe drumul bun...
până la sfârșitul curcubeului nostru.
Ștrumpfi?
Credeam că ați murit.
Țineți-vă, Echipă de Ștrumpfi!
Calc-o!
Ce...
Nu!
Nu mai strica lucrurile! Asta fac eu!
Ce?
Azrael, adu-mi un băț mai mare.
Vai de mine!
Bleguțule! Trage de manetă!
Pe bune? Dar ai spus să nu! E o capcană?
Trage-o acum!
O, nu!
Ce e asta?
Azrael!
Fă ceva! N-o să se oprească!
Oprește butucul să se rotească!
Râul ăsta mă omoară!
Atenție!
Și eu vă iubesc pe voi doi!
- Da! - Am reușit!
- Am reușit! Am știut dintotdeauna! - Na de-aici!
Ajutor! Ajutor!
Bine! Suntem încă pe drumul bun!
Mai repede, Voinicule!
Ajutor! Mă scufund! Vă rog!
Mi-e frică de țestoase!
Auziți, ce pune la cale acum?
- Ajutor! - Lăsați-l!
Pisica mea nu știe să înoate!
- Trebuie să-l ajutăm. - Ai înnebunit? De ce?
Pentru că asta fac eu.
Ascultați-l!
- Dar e dușmanul nostru! - E un ticălos!
Pot să mă schimb!
Și eu îmi port inima la vedere, bine?
- Ăla e umărul tău, nu vederea ta. - Îmi place tatuajul tău.
- Facem asta! - Ștrumpfițo, bagă-i mințile în cap.
Istețule, îl urăsc pe Gargamel mai mult
decât pe oricine, dar ștrumpfii fac ce trebuie.
- Slavă Domnului! - Și trebuie să-l salvăm.
Vreau să spun oficial că sunt împotrivă.
- În fine. O facem. - Sună bestial!
- Folosește ăsta. - Prindeți-vă!
Nu știu ce să zic.
N-o să regretați.
Mulțumesc. Ce ștrumpf drăguț!
- Ești bine? - Sunt bine.
Ud, un pic obosit, îmbibat cu apă. Mersi de întrebare.
Dar sunt tot malefic, așa că...
Înec plăcut!
Sper că înotați mai bine decât judecați vrăjitorii!
Istețule! Voinicule!
Ești bine?
Definește „bine”.
Unde e Bleguțul? Bleguțule!
- Bleguțule! - Bleguțule!
Sunt bine!
- Fugiți!
Cred.
Rucsacul meu! Manualul meu!
Nu!
Manualul meu de cercetași!
E numai vina ta!
- Ce? - Istețule, termină!
- Scuze, mă corectez: e și vina ta! - N-o băga în asta!
- Voinicule, nu duce luptele mele. - Stai, acum ești supărată și pe mine?
Ștrumpfițo, tu ne-ai băgat în încurcătura asta de la bun început.
Eram gata să fac asta singură.
Perfect! S-a zis cu Echipa de Ștrumpfi!
- Vreau să țip despre ceva! - Nu te amesteca, Bleguțule!
Până aici, deșteptule! E timpul să câștigi insigna pentru maniere.
Terminați!
Adăpostiți-vă!
Ce?
Cine ești tu? Ce vrei?
Pe ea.
- Mișcă! - Ștrumpfițo!
Ce să facem cu ea?
- Uitați-vă la părul ăsta! Și la rochie! - De unde e?
Ești tu.
Ești o fată!
E o fată.
E ea. E ștrumpful de care v-am spus!
Cea de la zid?
E reală?
Eu sunt Ștrumpflili.
Bună! Eu sunt Ștrumpfița.
Vai de mine, eu sunt Ștrumpflora.
Mă bucur să te cunosc. Noi nu avem o Ștrumpfiță. Dar le avem pe:
Ștrumpfroza, Ștrumpfcala, Ștrumpfdalia,
Ștrumpfnarcisa, Ștrumpflalea, Ștrumpfambra...
Se pot prezenta mai târziu.
Uită-te la tine!
Ești atât de diferită! Îmi pare rău, dar e adevărat.
Știi să faci un foc cu o funie și un băț? Eu, da!
Pot să-ți arăt. De fapt, Ștrumpfurtuna îți poate arăta.
Ea se pricepe cel mai bine. Nu, Furtuna?
Asta înseamnă „da”. Ai văzut vreodată un curcubeu?
Dar unul dublu? Dar unul răsturnat?
Ăsta e cântecul tău preferat?
Pentru că e al meu! Rochia ta e atât de drăguță!
Ștrumpflora, nu uita: mai filtrează, bine?
Da. Filtrează...
Care e treaba cu tine?
Am venit să vă avertizăm în privința lui Gargamel.
- Garga... - Garga... Ce?
E un vrăjitor periculos, care vrea să prindă
toți ștrumpfii și să-i folosească pentru magie.
Și știe de satul vostru pierdut.
„Sat pierdut”?
Voi v-ați pierdut, nu noi.
Trebuie să te ducem în Crângul-Ștrumpf.
Ce facem cu bulele astea albastre?
Aduceți-i și pe ei.
Hai, Ștrumpfițo! O să-ți arăt camera mea, tu poți să-mi spui de „Gargară”.
Vrei să mai auzi cântecul meu preferat?
Bine, mișcați-vă!
- Drace! Ștrumpfele vorbesc serios. - Ba bine că nu.
Deschideți poarta!
S-au întors fetele!
Unde i-au găsit?
E ceva în neregulă cu ei?
- Sunt bolnavi? - Sunt de mâncare?
Nu. Sunt ștrumpfi. Exact ca noi.
Doar că sunt băieți.
„Băiat”. Ăsta e un cuvânt ciudat. Băiat.
Uită-te la mine! Sunt un ștrumpf-băiat!
Mie-mi plac. De unde vin?
Ce e aia?
Uitați!
Jurnalul Istețului. Ziua a doua. Am întâlnit o nouă formă rară de viață.
Uneori, sunt foarte intimidante.
Și miros frumos.
- Bună, băiete! - Mai multe, mai târziu.
Limite! Bine, asta... Ajunge!
Sunt prietenii mei.
- Voinicul, Istețul și Bleguțul. - Bună!
Volnicul, Mistrețul, Blonduțul. Am înțeles.
- Ar trebui să facem ecusoane cu nume! - Stați, unde sunt băieții voștri?
N-o să găsești niciun băiat aici.
Eu sunt Ștrumpfsalcia. Sunt conducătoarea ștrumpfilor.
Asta se numește prezentare. Acum e rândul vostru.
Eu...
Nu te apropia prea tare, Salcia. Ceva e putred aici.
Vă jur că suntem aici doar ca să ajutăm.
Am venit să vă avertizăm de vrăjitorul malefic, Gargamel.
Are o hartă însemnată, care-l conduce spre trei copaci înalți.
- Arată-le, Istețule. - Tehno...
Să nu încerci vreo șmecherie, gândacule!
Îmi pare rău să vă spun, dar ăia nu sunt copaci.
Sunt cascade!
Gargamel a luat-o prost!
Și, dacă s-a dus acolo,
asta înseamnă Mlaștina Fără de Întoarcere!
Nu poate supraviețui.
Ajutor! Ajutor!
Nu pot supraviețui!
Cu tot respectul, nu-l știți pe Gargamel.
Da, fără respect, tu nu ne știi pe noi.
Crede-ne, s-a zis cu el.
Furtuna, de ce nu te duci în recunoaștere, să vezi ce se întâmplă?
Și să vă las aici, cu ăștia patru? Nici pomeneală! Uită-te la ăla!
Nu poate fi normal.
Cred că o să fie bine.
Focos!
Bine. Cum arată Gargamel ăsta?
Știi tu, ca un vrăjitor obișnuit.
Pelerină neagră, lungă, trăiește singur, cu pisica și pasărea lui.
E chiar trist.
- Tu vii cu mine. Să mi-l arăți. - N-o să se suie pe...
Simt nevoia să-ți amintesc că numele meu e Bleguțul.
Bleguțule!
Nu-ți face griji. Bleguțul e pe mâini bune.
Furtuna e o dulce...
în felul ei.
Bine, fetelor, între timp,
oaspeții noștri au bătut drum lung, așa că să fim ospitaliere,
ca în Crângul-Ștrumpf.
Haide!
Duceți-vă!
Ștrumpfițo, fii atentă la asta!
Haide!
Bine!
Dă din aripi, Monty! Dă tare din aripi!
Folosește-ți aripile de condor, ca să-l duci pe stăpânul tău la loc sigur!
Maică milostivă, sunt saprofagi!
Pește diabolic!
Unde... e... satul... meu... de... ștrumpfi... pierdut?
Ce?
Ștrumpfi!
De ce nu mor odată?
Monty, adu-i aici!
Există sigur. El, pisica lui împuțită și pasărea lui dodo...
ne-au terorizat tot drumul.
Nu ne-a plăcut de la bun început. Nu ne-a găsit niciodată satul.
Atunci a făcut un plan să ne captureze pe toți
și atunci a creat-o pe Ștrumpfiță. Oricum...
Stai, Ștrumpfița a fost creată de Gargamel?
Da! Dintr-o mână de lut. E o poveste foarte tare, de fapt.
- Știam eu că nu e de încredere. - Ți-ar plăcea, dacă ai cunoaște-o.
E exact ca tine... dar de treabă.
Ține-te! Se apropie un avion inamic!
Ăla nu-i avion. E pasărea mare și proastă a lui Gargamel.
Poftim, zboară tu!
Asta nu e o idee grozavă. Nu mă pricep să zbor.
- Ai zburat vreodată? - Nu.
Atunci de unde știi că nu te pricepi?
Se întoarce.
Ce să...
- Repede! - Ce să fac acum?
Bună mișcare! Fă-o din nou!
Bine.
Mersi!
Da!
Stai un pic!
Nu-l recunosc pe celălalt ștrumpf.
Au găsit satul meu pierdut!
Am o idee.
Focos, scuipă foc!
Îmi place cum gândești.
Bănuiesc că mă pricep la libelule până la urmă.
Monty! Ce ți-au făcut, pasărea mea de pradă glorioasă?
Ștrumpfii!
Shiatsu sau suedez? Probabil suedez.
Apropo de tot ce am spus înainte, pe plajă...
Cred că am exagerat.
Au!
Da, și eu.
Deci ne împăcăm?
Da.
Salut, băieți!
Nu e grozav aici?
Nu arată grozav? Parcă e una de-a noastră.
Ar trebui să rămână cu noi pentru totdeauna!
În primul rând, arată întotdeauna grozav.
Și, în al doilea rând,
asta ne scapă un pic de sub control, nu crezi?
Scuze. Nu te pot lua în serios, cu masca aia pe față.
Ștrumpfițo, am făcut ce-am venit să facem. Ștrumpfii ăștia știu de Gargamel.
Așa că, hai să ne gândim la întoarcerea acasă.
Acasă?
Dar eu...
Eu...
E timpul să mergem.
Ștrumpfițo...
Vine cineva!
Se pare că mă pricep la libelule.
Au avut dreptate. Gargamel ăsta există și vine încoace.
- O, nu! Vedeți? V-am spus... - Taci din gură, Ștrumpfițo!
După cum văd eu, tu și prietenii tăi l-ați condus direct la noi.
Dar ăsta a fost planul vostru de la început, nu?
Ștrumpfurtuno, ușurel!
Micuța blondină nici măcar nu e un ștrumpf adevărat.
A fost creată de Gargamel. Mi-a spus chiar bula bleguță.
Ștrumpfițo, e adevărat?
Nu e așa.
A fost creată ca să găsească ștrumpfi.
Ștrumpfița a venit aici să vă ajute. Toți am făcut asta.
E în regulă, Voinicule.
E numai vina mea.
Fetelor, modul de protecție.
Hai, frate. Să ajutăm!
Nu e palpitant?
Așteptați!
Acum!
- Predă-te, vrăjitorule! - Ce? Vrăjitor?
E atât de bătrân!
Uită-te la fața lui!
E imposibil.
Nu pare atât de dur.
Da, Gargamel! Asta pățești când ataci Crângul-Ștrumpf.
- Gargamel? Despre ce vorbești? - Stați! Asta e o greșeală.
Ștrumpfițo?
Ăla e Papa!
- Papa? - „Papa”? Ăsta-i alt cuvânt ciudat.
Papa!
Ștrumpflora, nu! Respiră adânc și dă-te de lângă Papa-chestie.
Toată lumea, el e Papa Ștrumpf.
- Bună... - Bună! Eu sunt Ștrumpfiris.
Unde sunt băieții?
- Salut, Papa! - Bună!
Am zburat pe o libelulă!
Bine că sunteți toți teferi!
Cum ne-ai găsit?
Nu m-am născut ieri, știi?
Da. Asta e clar.
Uite, voi patru veniți cu mine acasă. Acum.
Nu așa repede, Papa-chestie.
„Papa-chestie”? Tu conduci aici?
Exact. Sunt Ștrumpfsalcia, conducătoarea ștrumpfilor.
Mă tem că e imposibil, deoarece eu sunt liderul ștrumpfilor.
Cum spui tu, Papa-chestie.
Scuze, poți să nu-mi spui așa?
Păi, dacă se potrivește.
- Apropo, unde ai învățat mișcările alea? - Le-am învățat singură.
- Impresionant! - Mulțumesc.
Cu plăcere.
Bine, nu sunt sigură ce se întâmplă aici, dar cum rămâne cu Gargamel?
Ce-i asta despre Garga...
Gargamel!
Scuze. Te-am speriat?
Așa sper.
Toată lumea, fugiți!
Pregătiți-vă pentru Garmaghedon!
Pe aici!
Sulițele, acum!
Gargamel zice: nu mișcați!
Exact. Bile de-nghețat de prima mână, clasa întâi,
testate pe ștrumpfi și aprobate de Gargamel!
Bilă de-nghețat! Bilă de-nghețat! Bilă de-nghețat!
Atenție!
Presupun că o să meargă și dacă nu strig „bilă de-nghețat”.
Dar n-o să știm niciodată. Bilă de-nghețat!
Ștrumpfițo!
- Voinicule! - S-a terminat, Ștrumpfițo!
Monty, o pungă de ștrumpfi!
E timpul să fugi!
- Nu! - Încă trei de luat!
Ștrumpfița. Mica mea creație.
Ți-ai împlinit, în sfârșit, menirea!
Nu. Nu e adevărat.
Ba sigur că e. De ce crezi că m-ai adus aici?
De ce crezi că m-ai salvat pe râu?
Totul a făcut parte din plan.
Oricât de mult încerci, nu poți scăpa de destinul tău.
Și acum chiar nu-mi mai ești de folos.
Bilă de-nghețat!
A, da, aceste bile de-nghețat funcționează doar pe ștrumpfi adevărați.
Iar tu nu ești decât o mână de lut.
Mulțumesc pentru tot.
Ștrumpfițo?
Cum ne-ai putut face asta?
Pentru că a fost scopul ei.
Ștrumpf-indicatorul.
pentru patru ștrumpfi mici.
Îmi pare rău, băieți.
Nu, Tehno. Am făcut prea multe rele deja.
Suntem Echipa de Ștrumpfi și suntem în asta împreună.
Ștrumpfii fac ce trebuie.
Nici nu sunt un ștrumpf adevărat.
Nu sunt un ștrumpf adevărat!
Ne trebuie mai multă energie!
Mai repede, Monty. Mai repede!
Da!
Foalele pompează.
Chestia rotitoare se rotește. Fumul se ridică.
Bulele fac bule.
Perfect! E aproape gata!
Fugi în continuare, pasăre bătrână!
Uitați ce o să facem.
- Eu descui lacătul ăsta. - Da?
- Ne legănăm pe raftul ăla. - Da?
- Luăm ceva greu. - Da?
- Și-l folosim ca să omorâm pasărea! - Da!
Stai! Vrei să omorâm pasărea?
Bine. O s-o lăsăm inconștientă doar.
- Genial! - Bine atunci! Hai să facem asta.
Au un plan de evadare, dar vor avea nevoie de ajutorul nostru.
- E timpul să zgâlțâim cușca. - Nu fi ciudat.
Da!
Bine, acum!
Încetează, Azrael! Nu-mi pot calibra mașina,
dacă trăncănești neîncetat.
O, da, Azrael, ascultă.
Toarce ca o pisică.
Uită-te la asta. Totul e sincronizat.
Da. Bine.
Maică milostivă! Altă evadare!
Nu, Gargamel! Nu!
Liniște! O să vă vină rândul la toți.
Înăuntru cu voi!
Nu!
Da! Asta este!
Funcționează.
O simt! Simt puterea!
Uită-te la coama mea de vrăjitor!
Pe bune?
După ce o să termin cu ștrumpfii ăștia,
o să am toată puterea la care am visat!
Aproape toată puterea.
Ștrumpfițo!
Ștrumpfițo, ce surpriză minunată!
Ai terminat să plângi în pădure?
Am vărsat destule lacrimi pentru ștrumpfii ăia.
Poftim?
M-am săturat să mă mai prefac ceva ce nu sunt.
Am venit să-ți jur din nou loialitate,
Papa meu adevărat.
Imposibil!
- Nu poate vorbi serios. - Nu, n-ar face-o.
Chiar dacă te-aș crede, și nu te cred,
ce mi-ai putea oferi ce nu am deja?
Un masaj mic, pe care nici nu l-aș simți?
Ce zici de restul ștrumpfilor?
Da, sigur... Stai, ce?
Gândește-te câtă putere ai avea, după ce-ți dezvălui unde se află
Satul Ștrumpfilor!
Ia să vedem, cu încă o sută de ștrumpfi, ar fi de zece ori puterea...
Nu. Dacă reportezi...
În fine, e mult mai multă putere.
Acum, de ce faci asta?
M-am săturat să fiu bună.
Folosește-ți puterea ca să mă faci rea la loc.
Ți-a revenit loialitatea.
Deci, batem palma?
Ștrumpfițo, nu!
Liniște, șobolani albaștri, mizerabili! Mă gândesc!
Bine, am terminat. Hai s-o facem!
O Ștrumpfiță rea, imediat!
Stai! Bineînțeles!
Ce? Ce se întâmplă?
Nu! Nu! Ce faci?
Da! Hai, Ștrumpfițo!
Azrael, ajutor! Mai multă energie!
Ce ne facem?
Bingo! Facem ștrumpf-boarding!
Echipa de Ștrumpfi!
E timpul răzbunării!
Nu!
Ștrumpfentină! Ștrumpfentină!
Sunt bine. Da!
Credeam că v-am pierdut!
Bine. Toată lumea. Slavă Domnului!
- Bine! - Sunt bine!
- A reușit! A reușit! - Da! Da! Da!
Unde e Ștrumpfița?
Ștrumpfițo?
Ce s-a întâmplat?
Asta a fost cândva.
Nu.
Trebuie să pot face ceva. Trebuie să existe o vrajă.
Trebuie să existe ceva. Știu că există.
Unde e? La ce pagină? Trebuie să fie aici.
„Alchimie, dispariție, plumb în aur.” Nu e asta.
- Papa... - Ce vrajă? Ce vrajă?
Papa. N-o să găsim răspunsul la asta într-o carte.
Hai s-o ducem acasă.
Nu a crezut niciodată că e un ștrumpf adevărat.
Dar era cel mai adevărat ștrumpf.
De ce plânge toată lumea?
E Ștrumpfița. E o mână de lut.
Nu, Bleguțule. Sunt eu. Sunt chiar aici.
Ștrumpfițo?
E Ștrumpfița! E Ștrumpfița!
Liniște, Bleguțule.
Lasă-l în pace, Istețule. Toți jelim în felul nostru.
- E aici! - Bietul de el! Știu ce simte.
- Ștrumpfițo! - O, Voinicule, nu și tu!
Ești teafără!
- Să nu-mi mai faci niciodată asta. - Nu. Promit.
Da! Da! Da!
Nu încetezi să mă uimești.
Așadar, în ceea ce privește întrebarea aia arzătoare...
Ce e aia, ștrumpfiță?
Ei bine, n-am nevoie de o carte ca să vă spun că e...
Da. Ștrumpfița nu poate fi definită cu un cuvânt.
E multe lucruri.
Încă n-o știe, dar e cea mai bună prietenă a mea.
Ștrumpfița e dresoare de iepurași.
E dură. Nu la fel de dură ca mine, dar destul de dură.
Ștrumpfița poate fi orice vrea să fie.
Ce se întâmplă acolo?
La revedere!
Spuneți „brânză albastră”!
Brânză albastră!
Am fost la un pas de a scăpa de ștrumpfi, și tu ai stricat tot.
Știam eu că trebuia să iau un câine de la adăpost.
Nu spun asta ca să fiu crud, bine? O spun ca să fiu constructiv!
Ești o felină inutilă.
Asta e răutate. Răutate. Ai întrecut măsura.
Eu doar dădeam din gură și tu ai întrecut măsura, și a durut.
Vreau să-ți ceri scuze.
Urma să afli asta într-un mod sau altul, dar nu sunt tatăl tău adevărat.
Dar asta nu mai contează acum.
Ce contează e distrugerea ștrumpfilor. Ai vreo idee?
Am idei. Dar îmi place întotdeauna să improvizez după ideile tale.
Azrael! N-am s-o îndulcesc, ideile tale sunt cumplite.
Nu pot să gândesc cu muzica asta. Poate opri cineva muzica aia?
Și ce e cu toate cuvintele astea care curg prin fața mea?
Ștrumpfii au făcut asta, ca să-mi distragă atenția
și să nu-i pot distruge la fel de ușor?
„Pictori de fundal”?
Nici nu știu ce înseamnă asta. A inventat cineva asta, nu?
Îmi pare rău pentru ei.
„Artiști de dezvoltare de imagine”?
A, da, sigur, hai să dezvoltăm niște imagini!
De pildă, o imagine foarte furioasă,
pentru că voi doi mi-ați stricat planurile!
Îmi pierd mințile, Azrael?
Pentru ultima dată, fă-i să oprească muzica!
ÎN MEMORIA LUI JANINE CULLIFORD „NINE”, SOȚIA LUI PEYO
ȘI PICTORIȚA ORIGINALĂ A ȘTRUMPFILOR, CARE LE-A ALES ALBASTRUL FRUMOS
Traducerea și adaptarea Andrea Puticiu