Co kdybych ho postavil před tebe?
Muže, který ti zničil život.
Kdybych ti zaručil, že ti to projde,
zabil bys ho?
Nedělej včera, co bys měl udělat zítra.
Když konečně uspěješ, už to nezkoušej.
Blackmoreův kříž.
Je to už váš druhý.
Blahopřeju.
Sloužil jste se ctí.
Takže to je všechno?
Zanedlouho přijde příkaz od představenstva.
Konečný příkaz?
Ano.
A ten atentátník?
To už není vaše starost.
Nemusím vám připomínat,
jak důležitý je váš poslední úkol.
Odpočiňte si.
Každý podezřelý nás poučí.
Díky němu jsme lepší v naší práci.
Ne víc než ten nepolapitelný psychopat.
PĚT OBĚTÍ VÝBUCHU V BOSTONU
Je výkonný.
Má přesné načasování.
Noviny mu říkají Prskavkový atentátník.
Tentokrát jsme ho zastavili.
O 10 LET POZDĚJI POŘÁD ŽÁDNÉ STOPY
Ale to byl jen malý útok.
Tohle je jeho největší plán.
Březen 1975.
Pořád mění datum.
Výbuch srovná se zemí deset bloků v New Yorku
a zabije přes 11 000 lidí.
Nedokázali jsme ho zastavit.
Ale tentokrát jsem byl blízko.
Ještě jednou to zkusit.
Štěpy se ujaly.
Transplantát je stabilní.
Ale budete vypadat
jinak, než si pamatujete.
Oči se uzdraví.
Uzdravíte se pro svůj poslední úkol.
A pak mě vyřadí.
Nejde jen o zranění na těle.
Máte na kontě víc hodin v akci
než ostatní agenti, které mi svěřili.
Rizika jsou reálná.
Jizvy se pěkně hojí.
PSYCHOLOGICKÉ HODNOCENÍ psychóza - změny nálad - deprese
Poškození hlasivek se zmenšilo,
ale nesrostou úplně stejně.
Sbohem, pěvecká kariéro!
Bude chvíli trvat, než si zvyknete.
Tolik jsem se změnil,
že by mě nepoznala ani vlastní matka.
Dnes konečně přišel příkaz.
Nejspíš
to bylo nevyhnutelné.
Až to budeš poslouchat, uplyne sedm let.
Náš první úkol
je stejně důležitý jako ten poslední.
S každým se přibližujeme svému konečnému cíli.
Zvedněte pravou ruku.
Přísaháte, že budete dodržovat pravidla a předpisy
-podle T. B. R. 7286? -Přísahám.
Berete na vědomí, že odchýlení se od parametrů mise
povede k vojenskému soudu a pokud budete shledán vinným,
k trestu smrti?
Ano.
Děkuji vám.
Díky.
Času nikdo neunikne.
Ani lidi v naší profesi.
Dalo by se asi říct, že máme talent.
Zní to tak arogantně, když to řekneš nahlas.
Tak dobře.
Řeknu to lépe.
Dalo by se říct,
že jsme pro tuhle práci zrozeni.
BAR U TAŤKY
6. LISTOPADU 1970
Podívej na toho úchyla.
Tady to máš, Dereku.
Co si dáš?
Starý spodky.
Starý spodky. Bez ledu?
Láhev tady nech.
Podle toho, jak vypadáš, neslavíš.
Podle toho, jak vypadám?
Jak vypadám?
Jen se s tebou bavím. Panebože.
Jde k zemi!
Ještě dvakrát.
Na zapití?
Ty jsi tady novej.
Pracuju tady teprve pár týdnů.
Jo? A jak to jde?
Žádnej fofr.
Lidi nikam nechodí.
Kvůli tomu děsivýmu Prskavkovi?
Nejspíš.
Paráda.
Jako by se mohli schovat.
Tebe to neděsí?
Dělat si starost s každým magorem nic nezmění.
To je pravda.
Ještě jsem tě tu neviděl.
Chodíš sem často?
Jsi snad buzerant?
Co je?
Hele!
To byl vtip.
Není to legrační.
Tak mi řekni dobrej.
-Jako vtip? -Jo, dělej.
Posluž si. Dělej.
Ne, já žádný neznám.
Děláš v baru, do pytle. Musíš znát nějakej vtip.
Neumím vyprávět vtipy. Nepamatuju si je.
Ani jeden?
Tak jo, jeden znám.
Ale není vtipnej.
Poslouchám.
Takže, chlápek přijde do baru...
-Ty vole. -Dělám si srandu.
Tenhle je dobrej.
Co bylo dřív, slepice nebo vejce?
Kohout.
Sakra! Vidíš? Stojím za houby.
Žádnej lepší neznáš?
-No... -Nebyl vtipnej.
Říkal jsem ti to.
Ale nepřemýšlíš o tom někdy?
O čem?
Co bylo dřív.
Co je mi do toho?
-Mám důležitější starosti. -Jasně.
Jsi něco víc.
Máš na práci důležitý věci.
Co děláš?
Co musím.
No jo, není lehký se uživit.
Co ty o tom víš?
Asi jako každej druhej.
Co třeba jako svobodná matka?
Jak to myslíš?
Za čtyři centy za slovo píšu povídky ze života.
"Svobodná matka" je můj pseudonym.
Vážně?
Jo.
No jasně!
Jak jdou kšefty?
Kšeft šlape. Mám sloupek v novinách.
Já to napíšu, oni otisknou, najím se.
To je ono?
-Ty čteš moje věci? -Jasně.
Překvapuje tě to?
-Trochu. -Proč?
Nezapadáš do profilu.
Do profilu?
-Do profilu čtenářstva. -Aha.
Zlomený ženský, který čtou,
aby zapomněly na svůj mizernej život.
Příběhy o smůle, zlomeným srdci a zradě
vyblitý na lesklý stránky
lacinýho magazínu.
...ZATČEN...
Přesně tak.
Nejsi na sebe moc přísnej?
Je to brak.
Myslel jsem, že mám talent, ale co si budu namlouvat?
Tys je čet, tak řekni.
Musím přiznat, že jsem strávil
pár pochmurných nocí, když jsem u tebe hledal
vhled do ženské duše.
Zdá se mi, že máš ženskou stránku pěkně zmáknutou.
-Ženskou stránku? -Jo.
Jo, ženskou stránku znám.
Měl bych.
Jsi ženatej? Máš ségry?
Tomu bys nevěřil.
V tomhle kšeftě jsem se naučil,
že pravda je divnější než výmysly.
Slyšel jsem neuvěřitelný věci.
Mě už nic nepřekvapí.
Netušíš, co je neuvěřitelný.
Jo? Zkus to.
Připálím ti.
Zapomeň na to. Nic ti neřeknu.
Máš strach, že to není dost dobrý.
-Myslíš, že to zabere? -Jo.
Jsme snad děti?
No tak.
Vsadím se o zbytek flašky, že něco takovýho jsi ještě neslyšel.
Vsadím se o celou flašku.
Co ty na to?
A když prohraju?
Dáš mi o dvacku větší dýško.
Proč ne.
Chlape,
-dvě pivka. -Jasně.
Pane starosto Davidsone, co říkáte na to,
že mnoho obyvatel odjíždí z New Yorku
ze strachu před pátým útokem Prskavky?
VEČERNÍ ZPRÁVY STAROSTA DAVIDSON
Posílené policejní jednotky
hlídkují ve městě 24 hodin denně.
Vytvořili jsme pracovní skupinu s Federální protiteroristickou jednotkou
a FBI, abychom našli pachatele.
To je blbý jméno.
"Prskavka."
Ten chlap dělá experimentální výbušný směsi.
To není hračka.
"Prskavka" se snáz pamatuje.
To jméno nesnáším.
Jako by jeho bomby byly jen prskavky.
Jako by nikomu neublížily.
Myslím, že nikdo nepochybuje,
že je to nebezpečnej parchant.
Spousta sobeckých parchantů potřebuje probrat.
Měli by se bát.
Už zabil 112 lidí.
Některý lidi prostě musej jít.
Pročistí to genofond.
Jo.
Možná dělá městu laskavost.
Dávej si pozor, kdo tě poslouchá.
Myslíš, že se pletu?
Takový řeči tě můžou dostat do maléru.
Nebude to horší, než co jsem zažil.
Slibuješ mi nejzajímavější příběh, jakej jsem kdy slyšel.
Ale zatím nic.
Tak jo.
Začnu od začátku.
Když jsem byla malá holka...
Cože?
Chceš slyšet můj příběh?
Ne, jen jsem myslel...
Promiň. Jasně, pokračuj.
Když jsem byla malá holka...
Slyšels o Christine Jorgensenové?
Robertě Cowellové?
Jo, nechaly si
změnit pohlaví.
Takže ty...
Nepřerušuj mě.
Bylo 13. září 1945.
SIROTČINEC CLEVELAND
Byla jsem nalezenec.
Novorozeně nechané u dveří sirotčince.
Městský sirotčinec Cleveland.
Hodná holčička.
Žádné známky úrazu nebo podchlazení.
Dítě se zdá zdravé.
Pokud by se projevily známky infekce nebo nadměrný kašel,
odvezte ji do nemocnice na důkladné vyšetření.
Ano, pane doktore.
Má nějaké jméno?
Jane.
To musí zatím stačit.
Za týden se na Jane přijdu podívat.
Budu se těšit.
Neboj, zlatíčko.
Postaráme se o tebe.
Byla jsem jedno z desítek dětí bez minulosti.
Ale to jediné jsme měly společné.
Nikdy jsem nebyla nemocná.
Nikdy jsem nebyla v nemocnici.
To až později.
CESTA NA MĚSÍC
CESTOVATEL PO VESMÍRU
Zpomal.
Čokoládovou zmrzlinu
-pro malou slečnu. -Děkuju.
ZMRZLINA
Záviděla jsem dětem, které měly rodiče.
Říkala jsem si, jaké to asi je.
Náno pitomá!
Táhni ze silnice!
Svině mrňavá!
Jane!
Pojď sem.
Do prdele!
Nechápala jsem, proč mě rodiče opustili.
Co jsem udělala špatného?
Ale když jsem byla starší, věděla jsem, že jsem jiná.
Sex mě mátl.
Jak to funguje, jak všechno pasuje.
Cítila jsem se jiná.
Už tenkrát jsem věděla, že budu jiná
než ostatní holky.
Zapřisáhla jsem se,
že moje dítě bude mít mámu a tátu.
Opravdovou rodinu.
Tak jsem zůstala čistá.
Daleko od pokušení.
Takže jsem se soustředila na důležitější věci.
Třeba abych se naučila rvát.
Bojuj!
-Do toho, Lucy! -Do toho!
Co že jsem?
Prťavá pizda se čtyřma očima...
Byla jsem drsná.
Mnohem silnější než ostatní děti.
Silnější než kluci.
Přestaňte!
-Jane, pojď se mnou! -Jdeme!
-Co to s tebou je? -Nic jsem neudělala!
A byla jsem chytrá.
Nejlepší ze třídy.
Rovná se...
Jane!
Jane.
Jak se chceš něco naučit, když nikdy...
Patnáct.
Matematiku a fyziku jsem měla nejradši.
-Správně. -Šlo mi to snadno.
Demente.
Ticho!
Když jsem byla starší,
uvědomila jsem si, že mám malou šanci se vdát.
Z téhož důvodu, proč mě neadoptovali.
Byla jsem jiná.
Obluda. Ztracenej případ.
Přestala jsem se dívat do zrcadla.
Hnusilo se mi, co jsem viděla.
Nemám fotky, na nichž jsem jako holka.
Ani si nepamatuju, jak jsem vypadala.
Je to spíš jen pocit.
Vypadáš líp než já.
Koho zajímá, jak vypadá barman?
Nebo spisovatel.
Víš, jak to chodí.
Lidi chtějí adoptovat zlatovlasou nanynku.
A pak kluci
chtějí pořádný kozy a našpulený rtíky.
Dokonalej doplněk.
Nemohla jsem se rovnat.
Jane,
pan Robertson si udělal čas
na rozhovor s našimi maturantkami.
Budeš ho laskavě poslouchat.
Jane, pracuji pro novou organizaci,
jež hledá mladé ženy, jako jsi ty,
pro práci ve státní službě.
Lze říci, že jsme
progresivní.
Prý tě zajímá kosmonautika.
Holky se prý nemohou stát kosmonautkami.
To je pravda.
Hledáme mladé ženy, které mají velké nadání
na matematiku a přírodní vědy
a jsou tělesně zdatné.
Slyšel jsem, že jsi rváčka.
V té době šéfové
konečně uznali, že nemůžou poslat chlapy do vesmíru na měsíce nebo roky
a nepostarat se o to, aby si mohli ulevit.
Hledali slušné dívky,
pokud možno panny.
Chtěli je trénovat od začátku.
Duševně nadprůměrné a emocionálně vyrovnané.
Ale většina dobrovolnic byly kurvy
nebo neurotičky,
které by se po deseti dnech ve vesmíru pomátly.
Nebyly výjimečné.
Uvolněte se, Jane.
Některé dámy před vámi byly trochu nervózní,
trochu ztracené v myšlenkách.
Možná je to tím, že myšlenky jsou pro ně neznámé území.
Připadá vám to jako vtip?
Ne.
Měli jsme tu pár feministek,
které dělaly potíže.
Ale vy taková přece nejste, Jane.
Ne.
Sundejte si brýle.
Vidím, že jste měla potíže s chováním.
Od první třídy jsem měla samé jedničky ve všech předmětech.
Ano.
Byla jste někdy s mužem?
A vy?
Chápete, co se v této práci od vás bude vyžadovat?
Poletím do vesmíru?
Pokud vás vybereme.
Ne,
nebyla jsem s mužem.
Jak vidíte svou roli na této cestě?
Svou roli?
Mnoho dívek to vidělo jako placenou dovolenou.
Možnost užít si a seznámit se s mužem svých snů.
Cítíte se jako turistka,
nebo jako účastnice?
Vynikala jsem ve fyzice, biologii a astronomii.
Turista
cestuje přes oceán, aby se nechal vyfotit u svého člunu.
Nemám v plánu být turistkou.
Kdyby mě přijali, naučili by mě chodit a tancovat
a jak
příjemně naslouchat mužům.
Plus výcvik na speciální povinnosti.
Pro naše hochy jen to nejlepší.
Zajistili, abysme během služby neotěhotněly.
Na konci cesty byla svatba skoro jistá.
Jako si dnes letušky berou piloty.
Muví stejnou řečí.
Jasně.
Dali mi kontaktní čočky.
Ještě nikdy jsem neviděla svět tak jasně.
Testovali naši výdrž.
Zjišťovali, jestli vydržíme cestu do vesmíru.
Hodně holek mělo potíže.
Já ne.
Jak často myslíte na sex?
A, vůbec. B, zřídka.
C, občas. D, často.
E, pořád.
C, občas.
D, často.
Testy trvaly měsíce.
Testovali nás na všechno.
Hodně holek propadlo.
Já ne.
Vyšší čísla jsme ještě neviděli.
Cítíte se někdy deprimovaná?
-Jak to myslíte? -Smutná.
Občas se cítíte prázdná.
Občas...
Mám pocit, že něco není v pořádku.
Jako bych žila v cizím těle.
Nevím, jak to popsat.
A holky tady mě nemají rády.
Musíte tomu dát čas.
Spřátelíte se.
Vrať jí to!
-Do toho! -Do toho, Marcy!
Do toho!
Do toho, Marcy!
-Slož ji! -Vrať jí to!
-Hej! -Nech ji!
-Pusťte mě! -Přestaň!
Provedli jsme podrobnější prohlídku pacientky.
Aha.
Víte, že to ji diskvalifikuje.
Neřekl jste to kandidátce?
-Ne. -Neříkejte jí to.
Já se o to postarám.
Nechápu to.
Jen jsem se bránila. Co jsem měla dělat?
Já vím.
Věř mi, ještě není po všem.
Odvoláme se.
Udělám vše, aby tě vzali zpátky.
Slibuji.
Věř mi, Jane.
A to byl konec.
Kvůli jedné pitomé rvačce jsem byla vyřízená.
Musela jsem se nějak živit.
Nemohla jsem se spoléhat na slib pana Robertsona.
-Ty jsi čarodějnice? -To se ti snažím říct.
Živila jsem se jako pomocnice v domácnosti.
Ta rodina chtěla jen lacinou služku.
Tehdy jsem objevila příběhy ze života.
PŘÍBĚHY ZE ŽIVOTA
Bylo mi jedno, jestli jsou pravé.
Skvěle se tím zabíjel čas.
Přes den jsem dělala domácí práce
a večer chodila do školy.
Při formálním stolování
položte nůž a vidličku na talíř
mezi sousty, nebo když mluvíte.
Hodiny chování měly dokázat odvolací komisi,
že na sobě pracuju.
Když dojíte...
To bylo poprvé, co mi něco nešlo.
A když jsem to nečekala,
potkala jsem jeho.
Promiňte.
A to byl on.
Ztratil jste se?
Řekl mi, že na někoho čeká.
Víte, co se říká. Kdo si počká, ten se dočká.
"Ale jen zbytků po těch, co si pospíší," řekl.
Nemohla jsem uvěřit.
Byl to citát z Abrahama Lincolna
-a já si myslela to samé. -Já si myslela to samé.
To je ale náhoda!
Byl hezký a bohatý.
Jednal se mnou tak laskavě jako nikdo předtím.
Měl v kapse pakl stodolarovek.
Tolik peněz jsem v životě neviděla.
Řekl, že se o mě postará.
Všechno jen řeči, co?
-Hraješ kulečník? -Jo.
Pumové útoky jsou stále větší.
ZVLÁŠTNÍ ZPRÁVY O ATENTÁTNÍKOVI
POLICIE OČEKÁVÁ VELKÝ ÚTOK
Mnoho Newyorčanů se obává, že rozsáhlý útok je nevyhnutelný.
Přes deset tisíc lidí již opustilo město...
Byl jiný.
Líbil se mi.
Byl to první chlap, který byl na mě hodný a nic na mě nehrál.
Byla jsem mladá a zamilovaná.
Slavná poslední slova.
Nikdy jsi neudělal něco hloupého z lásky?
Jednou.
Takže chápeš.
Jo.
Nemyslela jsem, že se to stane.
Že se zamiluju.
Všechny moje pravidla o čistotě šly k čertu.
Byla jsem nejšťastnější v životě, ale dlouho to netrvalo.
Jedné noci
jsme spolu seděli.
Řekl, abych chvíli počkala.
Kam jdeš?
Řekl, že se hned vrátí.
A pak?
A pak nic.
Už jsem ho nikdy neviděla.
Nevrátil se.
Třeba měl dobrý důvod.
Tak jo.
Nezasloužila jsem si to.
Nějak jsem se přesvědčila, že je to tak lepší.
Nemilovala jsem ho. Byl to jen úlet.
Chtěla jsem se vrátit do Space Corpu.
Tolikrát jsem se v životě zklamala,
tak proč bych měla moc doufat.
Ale někdy
tě lidi překvapí.
Nebyl jsem úplně upřímný, Jane.
V čem?
Abychom ochránili naše občany,
je důležité, abychom drželi
některé vládní programy v tajnosti.
Souhlasíš?
Ano.
Pracuji pro organizaci, jejíž hlavní účel
není kosmonautika.
Jde o nápravu špatných činů.
Využíváme mimo jiné Space Corp
k hledání výjimečných lidí.
Dalo by se říci, že jsou naše náborová agentura.
Nerozumím.
Agentura na nábor koho?
Lidí s výjimečnými schopnostmi.
Lidí, jako jsi ty.
Lidí bez rodiny.
Bez manželů, manželek a dětí.
Bez minulosti.
Bez vazeb k budoucnosti.
Naše práce je složitá
a vyžaduje zaměstnance
s výbornými motorickými schopnostmi a skvělou pamětí.
Je to práce pro ty nejlepší a nejchytřejší.
Pro elitu.
Elitu?
Nevěřila jsem.
Zdálo se, že mám před sebou skvělou budoucnost.
Nevěděla jsem, v čem ta práce spočívá.
Dělali s tím velké tajnosti,
ale věděla jsem, že změní můj život k lepšímu.
A netrvali na panenství.
Byli jiní než Space Corp.
Až když jsem se nevešla do sukní, došlo mi, že je po všem.
Byla jsi těhotná?
Jo, kdo by to řekl?
Můj záhadný muž mi nechal víc než jen zlomené srdce.
A ta skvělá budoucnost? Holka, která patřila k elitě?
Bylo po ní.
Pana Robertsona už jsem neviděla.
Skončila jsem v dobročinné nemocnici,
obklopená velkýma břichama a otlučenýma nočníkama,
než přišel můj čas.
Nikdy jsem se necítila tak sama.
Jedné noci jsem se probrala na operačním stole a sestra říkala:
Klid, Jane. Klid.
Zhluboka dýchejte.
Jak se cítíte?
Unavená.
To je přirozené.
Císařský řez bývá obtížný.
Zvládla jste to dobře.
Císařský řez? Je mé dítě v pořádku?
Vaše dítě je v pořádku.
Chlapeček, nebo holčička?
Zdravá holčička.
Tři kila třicet.
Je to něco...
...zplodit dítě.
Říkala jsem si, že na formulář se zapíšu jako "paní".
Ať si myslí, že táta umřel.
Nedám své dítě do sirotčince.
Ale pak doktor pokračoval.
Co se děje, pane doktore?
Už vás někdy důkladně prohlíželi?
Ano.
Co vám řekli?
Nic.
Myslela jsem, že vše je v pořádku.
Takže žádný lékař vám neřekl,
že vaše vnitřní uspořádání
je jiné než u většiny?
Ne.
Jak to myslíte?
Proč?
Slyšela jste o tom skotském lékaři,
který do 35 let žil jako žena
a po operaci se stal z hlediska práva a medicíny mužem?
Oženil se. Všechno bylo v pořádku.
Co to má společného se mnou?
Při operaci jsme zjistili něco výjimečného.
Vlastně jedinečného.
Když jsem vyjmul vaše dítě, zavolal jsem hlavního chirurga.
Po konzultaci jsme pracovali celé hodiny,
abychom vás co nejlépe rekonstruovali.
Rekonstruovali?
Měla jste dvoje orgány, Jane.
Ženské a mužské.
Obojí nevyzrálé,
ale ženské orgány
byly vyvinuté dost na to, abyste měla dítě.
Je mi líto, má drahá,
ale kvůli krvácení způsobenému porodem
jsme museli provést hysterektomii.
Museli jsme odstranit vaše vaječníky a dělohu.
Co to znamená?
Ale rekonstrukce
nám umožnila vytvořit mužskou močovou soustavu.
Budou potřeba další operace.
Abych se stala mužem?
To má být vtip?
Obávám se, že nikoli.
Jste mladá.
Vaše kostra se přizpůsobí.
Budeme sledovat vaši hormonální rovnováhu.
Není to rozsudek smrti.
Budete žít dál.
Ty jsi to nejlepší v mém životě.
Už pro ni máte jméno?
Přemýšlela jsem o Jane.
Po mamince.
Asi jsem chtěla, aby jméno zůstalo v rodině.
Věděla jsem, že si budu muset změnit jméno.
To je dobré jméno.
Byla jsem odhodlaná.
Musela jsem se postarat o svou Jane.
O dva týdny později to nic neznamenalo.
Proč?
Někdo ji šlohnul.
-Šlohnul? -Jo.
Jak to myslíš?
Unesl.
Odnesl ji z nemocničního pokoje.
To člověku vezme poslední důvod k životu.
Když se sestra nedívala, někdo tam přišel
a odnesl si ji.
Měli nějaké stopy?
Nějaký popis?
Jen že to byl muž.
S tváří jako tvář.
Jako máš ty nebo já.
Ne!
Mohl to být otec dítěte.
Sestra přísahala, že to byl starší muž, ale kdo jiný by vzal mé dítě?
Co jsi udělala?
Nahlásila jsem její zmizení.
Obešla jsem adopční agentury a sirotčince. Všechno možné.
Ale nic.
Jako by se po ní slehla zem.
Toho chlapa nikdy nenašli?
Ne.
Pak nastoupil můj další menší problém.
Jane, počítejte od deseti pozpátku.
Deset, devět, osm,
sedm, šest, pět, čtyři...
Strávila jsem v tom špitále 11 měsíců
a prodělala tři velké operace.
Začala jsem brát testosteron,
takže mi trochu zhrubl hlas,
ale ne dost.
Učila jsem se mluvit jako muž.
Ahoj.
Hej.
Dobrý den.
Dobrý den. Dnes je krásně.
Dobrý den.
Dnes je krásně.
Ale nebylo to ono.
Ahoj.
Jmenuju se Jane.
Dobrý den.
Jmenuju se Jane.
Jmenuju se...
Vždycky jsem se bála, kdo se na mě bude dívat ze zrcadla.
Oddalovala jsem to co nejdéle.
Teď už to bylo jedno.
Osoba, kterou jsem znala, byla pryč.
Bylo to divný.
Kdykoli jsem viděla svou novou podobu,
připomínala mi toho hajzla, co mi zničil život.
Pěkně pošahaná ironie.
Zvláštní bylo,
že sestřičkám
jsem se zdál hezkej.
Jo,
opravdový terno.
Jasně.
Taky jsem věděl, co ženy chtějí slyšet.
Lichotky, co?
Jo.
No,
přijde mi, žes dopadl dobře.
Dobře?
No víš,
připadáš mi
jako normální chlap.
Jo.
Normálnější než kdy jindy.
Jak to myslíš?
Dnes ráno jsem zjistila,
že už nestřílím slepýma.
No fajn.
Podle doktorovy prognózy jsem plodný mužský jedinec.
Poblahopřeju ti jako první.
Vítej v našem kmeni.
Víš, někdy si myslím,
že svět si zaslouží sračky, do kterých se dostal.
Já vím.
Přiznejme si to. Nikdo není nevinný.
Všichni jen druhé využívají, aby dosáhli svého.
Možná.
Možná ne.
Znáš výraz "zničená ženská"?
Jasně.
Byla jsem dokonale zničená.
Už jsem nebyla žena
a nevěděla jsem, jak být mužem.
Chvíli trvá, než si zvykneš.
Nemáš tušení.
Nejde o to, jak se oblékat nebo mluvit.
Nebo nechodit na nesprávný záchod.
Jak jsem mohl žít?
Jakou práci jsem mohl dostat?
Neuměl jsem žádné řemeslo.
Neuměl jsem řídit.
Nenávidím toho hajzla, že mi vyrval srdce
a zničil život.
Zaslouží si umřít.
Napadlo mě znovu se zapsat ve Space Corp.
Tentokrát jako kosmonaut.
Bylo to směšné, já vím.
Měli mou složku. Nemohla jsem lhát.
Na první pohled mě odepsali jako neschopného základního výcviku.
Doktor mě prohlédl jen ze zvědavosti.
Četl o mém případu.
Byl jsem zoufalý.
Hledal jsem cestu zpátky.
Celý život mi říkali, že jsem obluda.
Teď jsem opravdu byla.
Jen pokusný králík.
To je mi líto.
-No jasně. -Opravdu.
Hodně lidí mi říkalo, jak je jim líto, co se mi stalo.
Už to nechci slyšet.
Tak co chceš?
Co člověk chce?
Lásku.
Do prdele s láskou.
Nějaký smysl.
Smysl?
To nemáš?
Pracuju na tom.
Proč láska nemůže být smysl?
Hipísácký blbosti.
Je snazší nenávidět než milovat.
Jo.
Je snazší něco zničit.
Někoho zabít.
Myslíš, že bys to dokázal?
Možná.
Taky ti to vidím na očích.
Tu hořkost.
Může tě přemoct.
Může.
Když nejdeš kupředu,
spadneš pozadu do sraček.
Takže
když jsem nechtěla zahořknout a prosrat svou budoucnost,
věděla jsem, že se o sebe musím postarat.
Takže
jsem si změnila jméno
a odjela do New Yorku.
Pracovala jsem v kuchyni,
ale šichty byly dlouhý a prachy stály za prd.
Koupila jsem si psací stroj a začala se živit stenografováním.
K smíchu.
Za čtyři měsíce jsem opsala šest dopisů a jeden rukopis.
Rukopis byl pro Příběhy ze života. Zbytečně popsanej papír.
Ale ten vůl, co to napsal, to prodal.
Dostala jsem nápad.
PŘÍBĚHY PRAVÉ LÁSKY
Koupila jsem si štos časopisů a studovala jsem je.
Šlo mi to snadno.
Zrodila se Svobodná matka.
Příběh svobodné matky
Tak teď víš, jak jsem zmákla ženskou stránku
v povídkách Svobodný matky.
Ale jediná verze, kterou jsem neprodala,
je ta pravdivá.
Tak co, vyhrála jsem flašku?
Nebylo to špatný.
Tak to je všechno?
Obávám se, že jo.
Chlap, co mi zničil život, je v trapu, a má dcera taky.
Někdy člověk musí zapomenout.
A zapomnělas?
Ani náhodou.
Co kdybych ho postavil před tebe?
Muže, který ti zničil život.
A kdybych ti zaručil,
že ti to projde.
Zabila bys ho?
Bez váhání.
Vím, kde je.
No jasně.
Nekecám.
A jak to víš?
Jsou záznamy.
Záznamy z nemocnice, ze sirotčince, lékařské záznamy...
To jsem už zkoušela.
Beth Fetherageová.
Nejmenovala se tak tvá vychovatelka v sirotčinci?
Beth?
Ty zmetku.
Ty mě sleduješ?
Zmetku. To je sranda.
Ne.
Tvoje ženské jméno bylo Jane.
Tos mi řekla. Neřekla jsi mi své mužské jméno.
John. Mimochodem, to není moc originální.
Jsi snad policajt?
Můžu ti toho chlapa dát.
Můžeš udělat, co chceš.
Zaručuju ti, že ti to projde.
Tak jo, kde je?
Já udělám něco pro tebe
a ty uděláš něco pro mě.
Jdi se vycpat.
Tak fajn,
užij si svou výhru.
Co mám udělat?
Máš ráda svou práci?
Ani náhodou.
Nikdo ti nedal šanci, co?
Poslouchal jsi mě vůbec?
Jo, a během výcviku jsi excelovala.
Excelovala jsi.
Máš schopnosti, které jsi neměla možnost využít,
a já ti tu možnost dávám.
Řeknu to takhle.
Dám ti ho, dělej si, co chceš.
Až skončíš, vyzkoušíš si mou práci.
Když se ti nebude líbit, necháš toho.
Nemluvíš o práci na baru, co?
Nemluvím o práci na baru.
Tak o čem?
Ukážu ti to.
Tak to ne.
Nehraj si se mnou. Řekni mi to rovnou.
Robertson ti to vysvětlí líp než já.
Nedělej si srandu.
Ty děláš pro Robertsona?
Jo, chce, abych ti pomohl.
Patříš k Robertsonově tajné společnosti?
Ano.
Řekni mi, o co teda jde.
Všechno popořádku.
Jerry! Dám si pauzu.
Do prdele.
Kde je?
Je tam dole?
Musíš mi věřit.
Musím být opilá.
Doufám, že si neděláš prdel.
Myslíš, že jsem ten atentátník?
Možná.
Co když to jsi ty?
Co když jsem?
Tak pojď.
To jsi přece chtěla.
Pojď.
Já jsem svůj děda
Tak.
Fajn.
Pojď za mnou.
Opatrnosti není nazbyt.
Co to děláš?
Zabít někoho není snadné.
I když v sobě máš spoustu nenávisti a vzteku,
když máš stisknout spoušť,
většina lidí to nedokáže.
Mluvíš ze zkušenosti?
Jen ti říkám pravdu.
Já se nebojím.
Přiveď mi ho, a nezaváhám.
To je dobře.
Tak kde je?
Ne tak zhurta.
Chceš mi něco zahrát?
Ne, zahraju ti minulost.
Tohle je souprava na transformaci souřadnic USFF.
Žádné pohyblivé části.
Plně nabitý váží asi šest kilo.
Nastavil jsem ho na naši váhu.
Vypočítá místo přistání
17.05 03. DUBNA 1963
a odstraní případné materializační kolize.
Co je to?
Přístroj, který vytváří časovou brázdu.
Cože?
Je to stroj času.
Děláš si prdel.
Nedělám.
Neboj se.
Musíš si stoupnout blíž,
ne dál než jeden metr.
Proč si bereš dvě pistole?
Neboj.
Mám v tom praxi.
Vážně, kámo, přestaň si se mnou hrát.
Nehýbej se.
Zhluboka se nadechni a drž se.
Drž to. Dobře. Tak jdeme na to.
Teď musíš zavřít oči.
Proč musím zavřít oči?
-Co to bylo? -Jo.
Pole časového zakřivení.
-To bude dobrý. -Cože?
Jen zhluboka dýchej.
Co je to?
Zhluboka dýchej.
Prvních pár skoků ti dá zabrat.
-Skoků? -Jo.
Jsme v Clevelandu, 3. dubna 1963.
Cože?
To není možné.
Já vím.
V téhle profesi si nemůžeš dovolit chyby.
Načasování je klíčové.
Mám pro tebe peníze.
Časové agentuře je jedno, kolik utratíš.
Nezáleží jim na tom.
Ale nemají rádi zbytečné anachronismy.
Časová agentura?
To je společnost, pro niž pracuješ?
Správně. Taky jsi pro ně skoro pracovala.
Kde je Robertson?
Je v roce 1985.
Cože?
V centrále agentury.
Takže jsi policajt?
Jsem jeden z jedenácti časových agentů.
Zamezujeme zločinům, než se stanou.
Tady máš nějaký hadry. Obleč si je.
Jak jsi věděl, že tu to oblečení bude?
Na tom nezáleží. Potřebujeme zapadnout.
Tys tady už byl?
Těžko se to vysvětluje.
Nekecej.
Naše rušivá stopa v čase
musí být co nejmenší.
Agentura počítá s variacemi,
ale parametry jsou velmi přísné.
Každá odchylka od našeho úkolu má za následek ukončení.
Ukončení pracovního poměru?
Ukončení života.
Proto musíš omezit své rozhovory s lidmi v tomto časovém období
na absolutní minimum.
V tomto časovém období.
Jak daleko můžeš cestovat?
Víc než 53 let od bodu nula v obou směrech
má za následek rozpad časové brázdy.
Bod nula?
Objev cestování v čase.
A to je kdy?
To bude v roce 1981.
Aha.
To je neuvěřitelný.
Takže
budu jedním z těch časových agentů?
Když se osvědčíš.
Aha.
Co je ten chlap pro tebe?
Začínám si myslet, že je to ten atentátník.
Ale je jasný, že on je hlavní překážka v tvém životě.
Když ho zabiju,
zavedeš mě k Robertsonovi
a všechno mi ukážete?
Platí.
Tak jo. Kde je?
Počkej.
Jsi v pohodě?
Jo.
Je pět bloků odsud, na Clevelandské vyšší škole.
Pamatuješ? Za chvíli potká Jane. Tebe.
Tebe v roce 1963.
Jo, pamatuju.
Dobře.
Takže můžu změnit svou minulost?
Ano, můžeš.
Chtěl jsi někdy změnit tu svou?
Nikdy se neodchyluji od zadání.
-Nikdy? -Nikdy.
Vyzvednu tě, až budeš hotová.
Kam jdeš?
Neboj. Nikam nezmizím. Věř mi.
Mám...
Mám na vybranou?
Jistě. Vždycky máš na vybranou.
Nemyslíš, že něco je prostě nevyhnutelné?
Ano, napadlo mě to.
Tenhle život.
Je osamělý?
Žádná rodina.
Ne.
Ale máš pro co žít.
No jo.
Promiňte.
Ztratil jste se?
Ne, někoho hledám.
Díky. Já počkám.
Víte, co se říká. Kdo si počká, ten se dočká.
Ale jen zbytků po těch, co si pospíší.
Já si myslela to samé.
To je ale náhoda!
To je ale náhoda.
Není vám nic?
Vypadáš jinak, než jsem si představoval.
My se známe?
Jsi krásná.
Někdo ti to měl říct.
To jste právě udělal.
Jestli chceš zastavit atentátníka,
8.45 2. BŘEZNA 1970
nebudeš mít jinou šanci.
9.00 21. ÚNORA 1992
2. BŘEZNA 1964
No tak.
BŘEZEN - 1975 - NEW YORK
Nemyslíš, že něco je prostě nevyhnutelné?
Ano, napadlo mě to.
Cestování v čase může být matoucí.
I krátké skoky ti můžou dát zabrat.
Nepřekračuj skokový limit.
Může to být problematické.
Zhluboka dýchat.
To vždycky pomůže.
Nedostanu se moc mezi lidi.
Proč ne?
Já nevím. Prostě ne.
Jsi nervózní?
Jo.
Nezapomeň koupit klobouk, rukavice a bundu.
V roce 1964 je to nejchladnější období roku.
Je to práce. Pamatuj si to.
Jiná než ostatní, ale pořád musíš plnit své úkoly
a dodržovat lhůty.
Občas je úkol snazší,
ale podstatné je, že musíš uspět.
Věděl jsi, že ten den přijde.
Dokážeš to.
Proč se nedostaneš mezi lidi?
Ve společnosti se cítím nesvá.
Lidé mě asi prostě nemají rádi.
Proč myslíš, že to tak je?
Nevím.
Třeba si myslíš, že jsi lepší než oni.
Prosím?
Myslíš, že jsi nadřazená.
Jak se opovažuješ...
Ani mě neznáš.
Pletu se?
Podle sebe soudím tebe.
To je pravda.
Tak proč jsi ty tak nadřazený?
Umím číst myšlenky.
Opravdu?
Jasně.
Tak co si myslím teď?
Myslíš si:
"Hodiny chování mi tady moc nepomáhají."
Páni. To je úžasné.
Myslíš si:
"Proč všichni dostanou, co chtějí, a já nikdy?"
"Unavuje mě být pořád drsná."
To si myslí každý.
Předstíráš, že ti nezáleží
na lásce, ale ve skutečnosti
na nic jiného nemyslíš.
To není pravda.
Tak jo.
Nevěříš mi?
Znáš mě celou hodinu.
Nikdy jsi nebyla zamilovaná.
Do toho ti nic není.
To není odpověď.
Proč myslíš, že si ji zasloužíš?
Máš pravdu.
Promiň, že jsem tak neomalený.
Říkals, že sis mě představoval jinak.
Už jsme se někdy viděli?
Ne, já...
Nevím, proč jsem to řekl.
Mám pocit, že ano.
Neměla jsi to snadné, co?
Každý má své problémy.
Jo.
Každý někdy zakopne.
Ale my dva
možná o totéž.
Rád vás zase vidím, pane Robertsone.
Už je to dlouho.
Ano.
Z vaší perspektivy asi ano.
Myslel jsem, že už neskáčete.
Jen výjimečně.
Mám kousek atentátníkova časového spínače.
Provedl jste nepovolený skok. To je vážný přestupek.
To už je jedno.
Musel jsem to zkusit znovu.
A chytil jste ho?
Ne.
Při každém skoku po vás zůstanou hmotné fragmenty.
Nemůžeme napravit všechno.
Může propuknout psychóza, demence.
Může to být vážné.
Nic mi není.
Kolik ilegálních skoků jste provedl?
Jen jeden.
Přijmu trest.
Agentura má přísné podmínky z dobrého důvodu.
Mají nás chránit.
Ovšem
vždy jsem si myslel, že můžeme dosáhnout mnohem víc
bez byrokratického dozoru představenstva.
Agent operující z vnějšku.
Vytrpí tolik bolesti kvůli tomu, co udělám.
Musí to tak být.
Vždycky to tak bylo.
Měl byste to chápat lépe než kdo jiný.
Had, který hryže svůj ocas.
Jste tu, abyste tvořil historii a ovlivnil, co se stane.
Myslím, že to nedokážu.
Pochopte,
že nejste pouhý agent.
Máte dar,
který světu přinesl
predestinační paradox.
Jste jediný,
kdo nemá historii, předky.
Kohout.
Ale musíte dokončit svůj úkol.
Musíte zasít sémě budoucnosti.
Spoléháme na vás.
A co se stane, až nebudu vědět, co je má budoucnost?
Pak to budete muset
brát den po dni jako všichni ostatní.
Máš před sebou dlouhou cestu.
Říká se, že cesta dlouhá tisíce kilometrů
začíná u tvých nohou.
A moje nohy si potřebují odpočinout.
9.45 13. ZÁŘÍ 1945
Jen ti zakryju oči,
aby se ti nic nestalo.
Skočit o 20 let dozadu může být těžké.
Drž dítě pevně.
Připravena?
A pamatuj, zhluboka dýchat.
Příprava je klíč k úspěšnému, nenápadnému cestování v čase.
Štěstí je reziduum rozvahy.
13. ZÁŘÍ 1945
Zapsal jsem se jako Gregory Johnson
z Warrenu v Ohiu.
Nekomplikuj to.
Zapadni.
Šťastnou cestu, Jane.
Buď silný, Johne.
Máš před sebou velkou budoucnost.
Městský sirotčinec Cleveland.
24. ČERVNA 1963
Zůstaň tady.
Kam jdeš?
Neboj.
Hned se vrátím.
Ty zvrácenej hajzle.
Napálils mě.
Měl jsi na vybranou.
Na vybranou?
Neopustím ji.
Tak to prostě je.
Tak to vždycky bylo.
Je mi líto, jestli se cítíš podvedený.
Ale je omyl myslet si, že některé události můžeme změnit.
Jak jsi řekl, něco je nevyhnutelné.
-Ale já ji miluju. -Já vím.
Já to vím.
A když jsi ji teď našel,
víš, kdo je.
A chápeš, kdo jsi ty.
A teď jsi možná připravený pochopit, kdo jsem já.
Teď mě poslouchej.
Ten šok odezní.
Může tě upokojit, že tyto události
se dějí ve správném pořadí.
Tvá cesta tě dovede k cíli.
A kde to je?
Zavedu tě za Robertsonem, on ti všechno ukáže.
Nechci ji opustit.
Neopustíš ji.
Nechtěl jsem jí ublížit.
Já vím.
A ona to teď taky ví.
Johne.
Poslouchej. Jsi doma.
Tvé potíže skončily.
Zachráníš miliony životů.
Budeš dělat nejdůležitější práci, jakou kdo kdy měl.
23.01 12. SRPNA 1985
Povedeš si skvěle. Vím to.
Skočil dopředu o 22 let.
Není na to zvyklý.
John to musel chtít.
Jeho život musel být zničen.
Musel nemít nic, aby dosáhl mnoho.
Díky němu se nestaly stovky hrozných zločinů.
Díky vaší práci.
Ale atentátník je pořád na svobodě.
Selhal jsem.
Díky němu jste teď lepší agent.
Poučili jsme se od něj.
Jsme teď lepší v naší práci.
Naše organizace by nevyrostla,
kdyby nebylo toho atentátníka.
Mluvíte, jako byste ho obdivoval.
Je to terorista.
Nic není tak prosté.
Kéž by bylo.
Co je to?
Ten časový spínač.
Máme nové stopy.
Až dorazíte na konečné místo určení,
vaše souprava se vyřadí z provozu...
Podle předpisů.
Opravdu chcete odejít na důchod v New Yorku,
tak blízko místa výbuchu?
Ano.
Dávejte na sebe pozor.
Ano.
Jsem svůj vlastní děda
Proboha, Connere.
Hele, vrátím ti tvoje peníze.
Nechci peníze. Nech mě zahrát tu písničku.
Jo, Jerry, nech ho zahrát tu písničku.
Mimochodem, končím.
12.00 7. LEDNA 1975
VYŘADIT Z PROVOZU
Tak to je ono.
Domov.
PORUCHA
Časový spínač
Objednávka
Sledujte objednávku. Robertson
Příkaz konečně dorazil.
Asi to bylo nevyhnutelné.
Až to budeš poslouchat, uplyne sedm let.
13. SRPNA 1985
Náš první úkol je stejně důležitý jako ten poslední.
Každý nás přibližuje ke konečnému místu určení.
Uvidíš, že čas
znamená něco jiného pro lidi, jako jsme my.
Času nikdo neunikne.
Ani lidi v naší profesi.
Dalo by se asi říct, že máme talent.
Zní to tak arogantně, když to řekneš nahlas.
Dobře, řeknu to líp.
Dalo by se říct,
že jsme pro tuhle práci zrozeni.
Moc lidí už na stroji nepíše.
-Nevadí? -Ne.
Jenom...
Jsem trochu sentimentální.
To je dobrý.
Já taky.
Aha.
Jste spisovatel?
Býval jsem.
Chcete zase začít?
Přemýšlel jsem o tom.
-Dobrý! -Jo.
Co píšete?
Jen příběhy ze života.
Jako příběhy o odkopnutých ženských?
Čas, láska a svobodná matka
Vášeň, zlomené srdce, žárlivost.
Ne jako, přesně tak.
-Vážně? -Jo, vážně.
Nevypadáte na to.
Napsala Jane
A na co vypadám?
To je otázka.
Máte zájem o tenhle krásný '40 Royal Portable.
To jo.
Hemingwayův, Kerouacův a Flemingův oblíbený nástroj.
A přestože vás znám jen 30 vteřin,
myslím, že vyhledáváte dobrodružství.
Napsal XXX John Doe
Napětí.
Možná trochu romantiky.
A určitě pořádnou dávku vražd.
-Není to hloupé? -Ne, není.
Nikdy není pozdě, abyste se stal, čím jste mohl být.
BŘEZEN - 1975 - NEW YORK
Sledujte objednávku. Robertson
Nejde jen o zranění na těle.
Máte na kontě víc hodin v akci
než ostatní agenti, které mi svěřili.
Rizika jsou reálná.
PODEZŘELÝ VYCHÁZÍ Z OBCHODU
JDE K PRÁDELNĚ
NÁVYKY PODEZŘELÉHO
Při každém skoku po vás zůstanou hmotné fragmenty.
Nemůžeme napravit všechno.
Prádelna
Může propuknout psychóza, demence.
Může to být vážné.
Nic mi není.
SUPERMARKET - PRÁDELNA OBCHOD - MÍSTO VÝBUCHU
Cestování v čase může být matoucí.
PRÁDELNA
Nikdy nepřekračuj skokový limit.
Může to být problém.
Had, který hryže svůj ocas.
Napořád.
Vím, odkud jsem se tu vzal.
Ale odkud jste se vzali vy všichni zombiové?
PRÁDELNA
Příběhy ze života KDYŽ SE MĚ DOTKNE...
Probůh.
Vypadáš dobře.
Stýskalo se mi.
Ty jsi ten atentátník?
To jméno jsme vždycky nesnášeli, pamatuješ?
Jsi vrah.
Ne, ne. Zachránil jsem víc životů, než bych mohl
v rámci agentury.
Ne, zabíjíš nevinné.
Nevinné.
Ne, ne, ne.
Mám výstřižky z budoucnosti.
Z budoucnosti, která se nestala,
protože jsem tomu zabránil.
Zabránil jsem víc tragédiím, zachránil jsem víc životů.
Vidíš?
-Zachránil? -Ano, podívej.
Podívej. 1974, únik chemikálií v Chicagu.
Ten řidič ráno nedojel do práce.
Zachránil jsem 324 životů.
Podívej. Co tady ještě máme?
Máme tady 3. dubna 1991 v Hamburku.
1 861 zachráněných životů.
Loupež v Hardshawově zbrojovce v roce 1968.
Teroristi se nedostali do budovy. Vyhodil jsem ji do vzduchu.
3 027 zachráněných životů.
Počítáš taky všechny civilisty, které jsi zabil?
Tvůj další útok zabije dalších deset tisíc.
Zklamal jsem tě?
Pamatuju si to.
Ale až se prach usadí,
uvidíš, že jsme udělali správně.
Nikdy se nestanu tebou.
Tohle mě zajímá.
Nahlásil jsi,
že tvá souprava se nevyřadila z provozu?
Co?
Říká se, že to je osud.
Ale ty a já,
my víme,
že něco je předem dané.
Udělal jsem z tebe, co jsi. Tys udělal ze mě, co jsem.
Není to paradox?
Ale nemůžeš ho změnit.
Ne?
Bavilo mě mařit ti plány.
A teď jsi volný, našel jsi mě
a můžeme být spolu.
Nikdy se nestanu tebou.
To neříkej.
Jsme jen loutky.
Jsme Robertson.
On to celé nastražil.
Dělal si z nás blázny.
On skládá domino.
My jen sledujeme, jak padá.
Nikdy se nestanu tebou
a nenechám tě zabít ty lidi.
Počkej.
Budeš žít obyčejnej život
s tou štětkou Alicí ze starožitností?
Má otravnou kočku
a odpornej flek na levým boku.
A neumí vařit.
Věř mi.
Nezvládne naše tajemství.
Nedokáže, věř mi. Není pro nás ta pravá.
Nemáš tušení, co je pro mě to pravé.
Máme jen jeden druhého.
Nic jiného jsme nikdy neměli.
Když mě teď zastřelíš,
staneš se mnou.
Chápeš?
To se stane.
Jestli chceš přerušit řetěz událostí,
nesmíš mě zabít,
ale zkusit mě mít znovu rád.
Co kdybych ho postavil před tebe?
Muže, který ti zničil život.
Na to zapomeň.
My máme budoucnost.
Zabil bys ho,
abys zachránil tisíce lidí?
Chceš vědět, co uděláme zítra?
Ne.
Tak to je
začátek tvého nového života.
Může to být zdrcující,
když znáš budoucnost, kterou vytvoříš.
Když znáš smysl toho života.
Víš, kdo je.
A chápeš, kdo jsi ty.
A teď možná pochopíš, kdo jsem já.
Já ji taky miluju.
KDY UDEŘÍ ZNOVU?
Budeš muset dělat těžká rozhodnutí.
Ovlivníš minulost.
Můžeme změnit svou budoucnost?
Nevím.
Jsem si jistý jen tím,
že jsi to nejlepší, co mě potkalo.
Strašně mi chybíš.