DOSTAVLJAČ
Preveo: Bambula
Ćao, Dejvide. - Ćao, Džoi. - Brat te traži.
Ćao. - Ćao, Dejvide.
Gde si do đavola bio? Da li si opet kući odvezao kamion? - Aha.
Ćale te je zamolio da ne koristiš kamion za prevoz mesa
za svoje potrebe. - Ćao, mama. - Ali si ipak to uradio?
Imaš li dresove za večeras? - Aha.
Ne, ne, ne, ozbiljno. Imaš li dresove za večeras?
Da. Da, dušo, da. - Aleksi, prekidaj.
Da, dušo. Nije trebalo da napravim dete ovoj ženi.
Nemoj da se razmnožavaš, Dejvide.
Razmnožavanje je veoma loša ideja. Nikada nemoj da se razmnožavaš.
Izvini.
Kako bih vratio neki novac što dugujem,
napravio sam mali hidroponski staklenik u svom stanu.
Ti... Uzgajaš travu?
A ti si jedini koga znam da je talentovan za baštovanstvo.
I hoćeš da ja uzgajam travu? - Aha. - Da. Kako da ne.
To mi jedino nedostaje do potpune sreće.
Da uđem u kolo sa drogom. Kao da pritiskanje moje žene
što me zove na svaka 3 minuta
jer će da rodi moje prvo dete nije dovoljno stresno.
Koliko duguješ? - Osamdeset. - "Osamdeset"?
Osamdeset hiljada. - Osamdeset hiljada?
Kada to izgovoriš sa takvim licem, čini da izgleda mnogo.
Kako upleteš sebe u ovakve situacije, Dejvide? 80.000 dolara?
Šta se desilo? Otkud to da nekom duguješ 80.000 dolara?
Pozajmio sam novac da investiram u "Njutek"
To je piramidalna prevara. - Nije to piramidalna prevara.
Taj tip je bio hapšen! - Te optužbe su bile neosnovane!
Bio je uhapšen! - Dejvide.
Znaš, Dejvide, volim te kao sina. - Ja sam ti sin.
Zato te volim kao sina.
Ali ne budu li kod tebe naši novi dresovi za večerašnju utakmicu...
Imam dresove. - Moraš da imaš dresove.
U pitanju je fotografija tima. - Imam dresove.
Neće imati dresove.
Hajde, hajde.
Odbijen vam je zahtev za kredit. - Ali ako ne nabavim 80.000 dolara,
postoje ljudi koji će doći i udaviti me.
Možete li da zapišete na vašem formularčiću,
da postoje ljudi koji će doći i udaviti me?
Nemate neophodno jemstvo.
Zato vam nećemo dati novac.
U osnovi, vi ste samo velika prokleta zalagaonica.
Ne, nismo zalagaonica. - Vi ste zalagaonica sa otmenim nameštajem.
I iz tih razloga, moram da odbijem vaš zahtev.
Veoma mi je žao. - Dobro. Razumem.
Ovo je pljačka. - Pardon?
Rekao sam, "U redu. Razumem."
Ovo je pljačka, seronjo. - Pardon, upravo ste nešto rekli. - Ne.
Samo što ste nešto rekli. - Ne.
Evo me. Ja sam Dejvid Voznijak. Da pokupim dresove.
Čekao sam vas. - Znam! Izvinite, ali fotkanje mog tima je večeras.
Ceo tim mora da ima dresove,
slika je za celu godinu. - Dobro! - Mnogo hvala. Stvarno to cenim.
To!
Kesu? - Ne. - Papirići za rolanje?
Uzgajam paradajz.
To je kamion za dostavu! Vršim dostavu. Zezaš me, zar ne?
Da. Kunem se da imam dresove, u majčin...
Da! U grob naše majke.
Dresovi su sa mnom u kamionu dok pričamo.
Daj bre, stani!
Kod tebe su moji dresovi!
Znam da je kasno. - Tako je.
Ali doneo si mi divno cveće. - Jesam.
A g. Bernstin sjajno vodi računa o njemu.
Gde si bio, Dejvide? - Ema, žao mi je.
Pokušavao sam da vratim neki novac koji dugujem.
Shvatam, ali zašto ne možeš da pozoveš ili da pustiš SMS?
I zašto više ne mogu da dolazim u tvoj stan?
Nikada nisam rekao da ne možeš da dolaziš kod mene.
Da li nešto kriješ? - Ništa.
Siguran si da ništa ne kriješ u svom stanu?
Ništa.
Trudna sam.
To je sjajno.
Da. - Ema... - Ne.
Znaš šta? Mogu... Mogu ja to da izguram sama.
Kako to misliš "da sama izguraš"? - Hoću dete, u redu?
Ali neću oca koji samo nestaje zato što postane prezauzet.
Nepouzdan si. Hoću da kažem, imaš... Imaš probleme sa novcem.
U osnovi nemaš život. Ovo nije život.
Imam život. - Nemaš život.
Ljudi koji imaju život ne zvone na vrata trudnih žena
u 3 noću. - Nisam znao da si trudna.
Dejvide, znao bi.
Da me pozoveš s vremena na vreme.
Valjda...
Valjda na prvu loptu, na trenutak tamo, bio sam u šoku.
Hoću da kažem, znaš, to je bio šok. Ali onda, znaš...
To osećanje straha je nestalo, i imam ovaj osećaj
da bi ovo moglo da bude najlepša stvar koja mi se desila u životu.
Stivi, nemoj. Stivi, nemoj!
3 je noću. Vrati se u krevet. U krevet. Ne u kutiju sa peskom.
Šta to radiš? Ne, nemoj u kutiju sa peskom. Ne u kutiju sa peskom!
Moraš da nagovoriš Emu da abortira. - Šta? - Moraš.
Kako si mogao da kažeš tako nešto?
Kako tako nešto možeš da kažeš pred svojom decom?
Moja deca znaju da su previše stara da budu abortirana.
Uviđam da možda želim dete.
Ti si slobodan čovek. Ne želiš decu. Deca su crna rupa.
Isisaće ti svu energiju, novac, vreme, kosu.
Sećaš se kada sam imao super kosu? Ne mogu više da ga dignem.
Kako možeš tako da pričaš pred svojom decom?
Mogu da kažem šta hoću pred njima jer me ne slušaju.
Moja deca ne hvataju frekvencije mog glasa.
I kažem ti, imam problem da dostignem punu erekciju.
Nije normalno za čoveka mojih godina da nema više finu, jaku erekciju.
Šta to radiš? Slušaj me, vrati se u krevet. Ne u kutiju sa peskom.
Nemoj u kutiju sa peskom. Nemoj da ideš u kutiju sa peskom.
Kao tvoj prijatelj... - Tata? - Ne. Ne.
Tata. - Vrati se u krevet, dušo. - Tata.
Pokušavam da razgovaram. Molim te prestani sa tim.
Tata! - Dobro, prestani sa tim smesta.
Kažem ti, mislim da možda želim dete.
Kao tvoj prijatelj i advokat, mogu li biti brutalno iskren sa tobom?
Naravno.
Nemaš sposobnosti da podižeš dete.
Treba da zavedem red u životu.
A ovo je zavođenje reda? - Mislim da je to divno.
Tata!
Dejvid Voznijak.
Ne. Nisam ja Dejvid Voznijak.
Zadnja vrata su bila već razbijena.
Zovem se Mark Vilijams. Ja sam advokat.
Pokušavam da stupim u kontakt sa vama nekoliko dana, g. Voznijak.
Ne. Nisam ja Dejvid Voznijak. Ja samo čistim.
Dejvid je u Meksiku.
Nemam mnogo vremena. Biću kratak.
Između 1991. i 1994,
donirali ste spermu pod pseudonimom "Starbak"
u privatnoj klinici "Grabovski-Levit",
koju ja zastupam.
Ne. - To nije bilo pitanje, već konstatacija.
Imamo sve neophodne dokumente da to potvrde.
Nisam ja... - Tokom 33 meseca,
bili ste veoma, veoma čest donor.
Donirali ste spermu 693 puta
a u zamenu ste primili sumu od 24.255 dolara.
Vaša sperma je veoma visokog kvaliteta. - Hvala.
Siguran sam da je i vaša sperma vrhunska.
Dogodile su se neke komplikacije, što je značilo da je neko vreme,
g. Grabovski-Levit davao vašu spermu
svim klijentkinjama.
Postali ste otac 533 dece
a 142 želi da zna vaš identitet. - Šta?
Vi ste biološki otac 533 dece.
Nisam ja Dejvid Voznijak.
Svaki put ste potpisivali ugovor o poverljivosti podataka.
Po zakonu, "Grabovski Levit klinika" je obavezna da štiti vaš identitet.
Ali jedna grupa vaše dece
pobija legalitet tih dokumenata.
Žele da znaju ko je Starbak.
Nisam ja Dejvid Voznijak! Nisam ja Dejvid Voznijak!
Zbogom!
Kažeš da si svaka 693 puta kada si donirao spermu
potpisao ugovor o poverljivosti podataka pod pseudonimom "Starbak"?
Svaki put. Uvek. Uvek sam potpisivao ugovor o poverljivosti podataka
A ta dokumenta si potpisivao pre ili posle ručnog rada?
Pre. - I uvek si ga sam bacao u nesvest?
Da. - Iskreno, razočaran sam što mi nikada nisi ništa od ovoga rekao.
Obično pozoveš prijatelje nakon što neku povališ,
ne nakon što ga bacaš u nesvest sam. Ali ako baš insistiraš,
obećavam ti da ću te pozvati svaki put kada se sam igram sa njim.
To je zanimljiva ponuda. Nažalost, oduzima previše vremena.
Slušaj, oni tvrde da tvoje pravo na privatnost treba biti opozvano
zbog njihovog ljudskog prava da saznaju ko je njihov biološki otac.
To je veoma kompleksno. Veoma, veoma kompleksno.
To je... Veoma je kompleksno.
Znaš li da je san svakog advokata
da vodi ovako značajan slučaj?
Slučaj koji će ostaviti svoj pečat? Koji će da predstavlja presedan?
Majka mi je uvek govorila da nikad ništa neću postići.
Pokazaću toj staroj kučki. - Šta ćemo sada da radimo?
Kao tvoj advokat, savetujem ti
da više ne masturbiraš u klinikama za oplodnju.
Moram li naći pravog advokata? - Ne možeš ga priuštiti.
Pozvaću Advokatsku komoru danas, da mi reaktivira dozvolu.
Nemaš dozvolu? - Izgubio sam je zbog male formalnosti.
Nešto u vezi sa nestalim datiranim formularem i mitu. Ništa ozbiljno.
Nadajući se da će ubediti Starbaka da ih upozna,
142 dece iz tužbe žele da znaš ko su oni.
U ovoj koverti su 142 profila tvoje dece.
Ne otvaraj ga.
Brete. - Ćao, Starbak. - Ne zovi me tako. Može li Suzan da uzme decu?
Kada ne ulaže energiju u novu karijeru,
radije mudro koristi svoje vreme spavajući sa muškarcima
koje ne podnosim. - Imaš li bejbisiterku?
Treba neko da ti bdi nad kovertom? - Nije trebalo,
ali otvorio sam je. - Najgora ideja.
Izvukao sam jedan od profila. Samo jedan.
Jedan. Znaš li čiji sam profil izvukao? Endrju Džohensen.
Moramo da idemo.
Koliko košta? - 225 dolara. - 200 dolara.
Eno ga.
Idemo, lepi. Uzmi je. Uzmi je.
Napred, 13! Idemo, 13! Napred, Džohensen.
13 je slobodan! Idemo!
To!
Endrju Džohensen za tri poena.
Igraj odbranu, igraj odbranu!
Igraj odbranu, igraj odbranu! To! Vidiš li ga? Zaustavio je napad,
izblokirao je. Vratio se u teren.
Da li si ga video da se vratio na teren?
Imamo 13, momci. Zašto ga ne ubace? Zašto ga ne ubace?
Utakmica je skoro završena. Zašto ga oni ne... Ubacili su ga!
Endrju Džohensen. 13 sekundi.
Namesti se. Slobodan je, slobodan je. Pronađi ga, pronađi ga!
Dodaj do 13! Zašto neće da daju loptu trinaestici? Dajte mu je!
Slobodan je! Uhvati je. Imaš je, imaš je, imaš je!
Endrju! Endrju! Endrju!
To su bili moji geni.
Moji geni su bili na profesionalnom košarkaškom terenu večeras!
Na neki način, mogao bi da kažeš da je to bio produžetak mene
koji je pogodio pobednički šut.
Da li tvoji klinci profesionalno igraju košarku?
Ne, koliko znam. Ali ispitaću. Ne govore mi sve.
Mislio sam da se pozovemo na neuračunljivost.
Šta? - Šta znam. Možda ne bi te smatrali odgovornim
za radnje koje si počinio dok si bio mentalno nestabilan.
Mogli bismo da se oslonimo na tvoje duševne probleme.
Nemam duševne probleme.
Nemam duševne probleme!
Kada smo na sudu, želim to isto tako da kažeš.
Jedan, dva, tri, Voznijak! - Idemo.
Hajde! Jedan, dva. Jedan, dva. Do maksimuma, do maksimuma!
Igrajmo košarku. Priđi. Nazad, nazad!
Požurite! Priđi, priđi! Da li je dozvoljeno da se udara ruka? - Ne.
Dobro. Pik end rol! Idemo! Nazad, nazad, nazad! Odbrana!
Super si ukrao loptu. Pronađi me!
Krećem na zakucavanje. Dobro, nije zakucavanje.
Na kojoj poziciji do đavola igra? - Mala pomoć? Hvala.
Zašto se ne bi našli opet ovde u dva? - Ema!
Samo malo?
Zvanično sam odlučio da imam život. - Na poslu sam.
Ubediću te da zaslužujem da budem otac ovog deteta.
Izvinite, pardon.
Četiri dana za redom, nisam spavao.
Ali nikada nisam bio srećniji u životu.
Nisam mislio da ću ikoga toliko mnogo da volim.
Mali kaki 4 puta dnevno i mislim da ludim.
Mislim da ću poludeti jer kunem se
da me njegove pelene čine ponosnim. Totalno sam ubeđen da moje dete
bolje sere od bilo kog drugog deteta.
Tvoj brat hoće da uzme porodiljsko za očeve
da provodi više vremena diveći se sinovljevim pelenama.
Takav je zakon, u redu? Imam pravo na to.
Imao sam troje dece, i 2 sata nakon što je svako od njih bilo rođeno,
bio sam ovde, služio sam mušterije.
Moraš itekako da imaš decu, Dejvide.
Šta je? - Devojka mi je trudna.
Imaš devojku? - Da.
Dejvide, obožavaćeš to. Obožavaćeš to.
Tvoj mali nikada neće tako dobro da kaki kao moj mali, ali obožavaćeš to.
Možeš li da veruješ u to? - Ne.
Obećavam, neće me biti samo jedan sat.
Ne, neću. Slušaj, sve sam zvao.
Koliko puta sam ja tebe pokrio?
O, moj Bože, čoveče. Preklinjem te, čoveče.
Stvarno, stvarno mi treba da mi ovo učiniš.
Čak ni ne mogu da pričam sa tobom.
Da?
Mogu li vam pomoći?
Ja ću espreso za poneti... molim.
Rekao sam "za poneti".
Ima li poklopac? Imaš li poklopac?
Obično, dobiješ poklopac kada naručiš kafu za poneti.
3.25 dolara.
Mogao bi da budeš malo ljubazniji. - Ljubazan?
Ja sam mušterija. Ti si barista.
Da li bilo moguće da budeš ljubazan?
O čemu do đavola pričaš? - Pričam o malo "molim" i "hvala".
Malo vam hvala. - Izvini.
Da li se to više ne smatra kul kod vaše generacije?
Ko si do đavola ti, čoveče? - Samo kažem da se malo više smešiš,
možda bi ovde bilo više ljudi. Ako želiš da budeš kelner...
U tome je caka. Ne želim da budem kelner. Ja sam glumac.
Glumac koji propušta životnu priliku ovog trenutka.
A ti, zato što si mi dao 3.25 dolara,
želiš da se smešim?
Hoćeš da se smešim kada bacam svoj život pod voz?
Ne mora da bude veliki osmeh. - Dobro.
Prijatan dan vam želim.
Dobar dan. - Ja ću da vodim računa o kafeu.
Da ili ne?
Mušterije uđu ponekad.
Nije uvek prazno. Ne mogu da te ostavim ovde.
Ali to ti je uloga života.
Da, a otkud znam da jednostavno nećeš odšetati sa kešom?
Ti možeš da ideš mojim kamionom punim mesa.
A zašto bi ti to uradio?
Zbog zadovoljstva da znaš da si pomogao nekome
da učini nešto od sebe.
Dovezi ga nazad bez ogrebotine.
Dobro. Ljudi možda uđu.
Mogu da ukapiram kako da napravim šolju kafe.
U redu. Dobro.
Hvala.
Totalni je haos na pijaci za prodaju mesa danas, Dejvide.
A ti si odlučio da nestaneš? U celom porodičnom biznisu,
znaš da imaš najlakši posao, zar ne?
I uprkos tome što imaš najprostiji posao, uspevaš da loše radiš posao!
Svaki dan recimo nađeš novi način
da pomeriš nazad granice nesposobnosti!
Postoje samo dve komponente tvog odabranog zanimanja.
Uzmeš meso, dostaviš meso. - To nisam naručio.
Besplatno je. Uzmite, besplatno je.
Nisi više "dostavljač." Pre si onaj koji čuva meso.
Zašto je naš kamion i dalje pun mesa? Zašto?
Zašto si uzeo naše meso samo da ga provezeš?
Da? - Ja ću... Recite mi ko ste vi pre nego što pozovem policiju.
Ja sam kelner. - Ja sam vlasnik.
Ja zapošljavam ovde.
Džoš je pozvan na audiciju života.
Fino. Može onda da potraži drugi posao.
Gospodine, to je bila audicija života. - Nije to problem.
Šta je problem? - Nije dobar glumac. Nikada nije dobio ulogu.
Nikada. Dobar je momak, ali traći svoj život.
Otpušten je. - Slušajte, sve ovo je bila moja ideja.
Dakle, valjda je tvoja krivica ako on ne može da plaća stanarinu.
Ostao sam bez posla? - Ostao si bez posla.
Dobio sam ulogu. - Dobio si ulogu?
Da, baš su me zgotivili. - Dobio si ulogu?
Od danas, ja sam glumac. - Čestitam, čoveče. - Hvala.
Hvala, čoveče. Hvala.
Znala sam. Znala sam da ćeš da me ispališ.
Kako ću do đavola da plaćam stanarinu?
Dobro, čekaj. Ne, ne, čekaj! Čekaj!
Lova je na stolu. Kratka sam 4 dolara. Pitere, duguješ mi novac.
Ne, ti meni duguješ novac!
Dobro, onda šta ćeš preduzeti povodom toga? Rekao si mi jun.
Reci mi, šta sada da radim, a?
Reci mi! Šta sada da radim?
Gospođice, ne brinite za novac.
Vi, osvojili ste picu.
Da, pobedili ste na takmičenju. Pobedili ste na našem...
Pobedili ste na našem "Jedi i pobedi" takmičenju.
Ne znam šta hoćeš ali sada nije pravo vreme.
Baš mi ne ide sada, možeš li da odeš iz mog stana? - Da.
Da, naravno.
Pozvaću policiju! - Ne. Nema potrebe za time.
Samo zato što vidim da vam ne ide,
i zato što imamo i politiku
koja je veoma, veoma striktna
koja se tiče stanja u kome možemo ostaviti naše mušterije.
Mi u...
Mi iz Rokove picerije verujemo u humaniju picu.
Da li je sve u redu?
Gospođice?
Sranje!
Ne brini, ne brini, dobro si. Dobro si, dobro si, dobro si.
Gospođice. Gospođice! - Kristin? - Gospođice!
Sklonite se od mene! - Kristin! Kristin!
Izvinite, a ko ste vi?
Da li te je sramota da kažeš da si mi otac?
Ne. - Mogu li da popričam sa vama?
Da.
Dobra vest je da se na trenutak
pojavilo slobodno mesto u našem programu odvikavanja.
Loša vest je da vaša ćerka
izgleda totalno nezainteresovana za program.
Pošto je još maloletna, to je vaša odluka.
Ja nisam... - To je veoma dobar program.
Postizali smo sjajne rezultate.
Pričaću sa njom.
Ćao. - Kako si?
Molim te potpiši otpusnu listu.
Slušaj, ne znam ko si, ali...
Preklinjem te, potpiši otpusnu listu.
Ovde imaju sjajan program. - Mogu sama da prekinem.
Upravo sam se uplašila ko nikad pre!
Molim te potpiši otpusnu listu. - Mislim da je taj program...
Ne, ako uđem u program onda ću biti okružena
zavisnicima po ceo dan i noć.
I garantujem ti, vratiću se drogiranju.
Ljudi ne prestaju da se drogiraju ako učestvuju u ovim programima.
Prestaju kada oni požele da prestanu.
Oni će ti pomoći. - Oni će me zatvoriti.
I ostaću bez posla. Samo... Samo što sam dobila ovaj sjajan posao
i nemam ništa u životu osim ovog posla.
Pričaću sa... - Hvala.
Potpisaću otpusnu listu.
Najgora odluka koju ćete ikada doneti. - Kaže da će biti srećna.
Trenutno ne treba da bude srećna. Treba da prestane da se drogira.
I prestaće. - Volite li vašu ćerku?
Volim. - Recite joj to. Idite da joj kažete da je volite.
I recite joj da nećete potpisati otpusnu listu.
Gde radiš?
"Blumingdejls".
Bićeš dobro večeras? - Hoću.
I imam tvoj broj. - Da.
Sjajno. Sutra počinješ da radiš od... - Osam.
Dobro. I bićeš tamo u osam? - U osam. - Dobro.
Dakle...
U svom životu, imam tendenciju
da donosim veoma, veoma, veoma loše odluke.
Reci mi da nisam upravo doneo još jednu lošu odluku.
Nisi.
Hvala.
O, brate.
To.
To!
Hvala ti, hvala ti. To!
Nikada nisam to ni pokušao.
Kada to radiš, drugačije je od običnog pilatesa?
Zbog toga su nadaleko čuveni Amerikanci,
poput Rodžera Morisa, Džordža Vašingtona,
Elajze Džumel i Erona Bura...
I ja sam takođe pisac. Volim da pišem. - To je sjajno. - Da, da.
Čvrsto me drži. - Taksi!
Tako je. To.
Uhvati me za ruku. - Gledaj me kako igram. - Dobro.
Evo, samo uzmi. - Dobro, hvala!
Šta kažeš da daš ovom tipu neku paru?
To! Osećate li to? -... svi su je zvali "Rezidencija Moris-Džumel.
Fino! - Hvala. - Uzbudljivo. - Hvala.
U redu je. Ne, ne. Dobro.
Dobro, dobro!
Ne zezaj, druže, šta radiš? Nikada nisi video devojku?
Daj bre, stvarno? Samo ti produži dalje.
O tome ti pričam. Hej, lepoto! Zdravo, Ledena kraljice!
Ledena kraljice, treba mi pomoć ovamo! Treba mi pomoć ovamo!
Da li si rekao "Ledena kraljice"?
Da li si stvarno rekao "Ledena kraljice"? - Da.
Nemoj to više da pričaš!
Ne govori takve stvari! - U redu.
...svi su je zvali Rezidencija Moris-Džumel.
To! To! Da li je to bilo neverovatno? Neverovatno!
Ne zaboravite novac, momci.
I sve je postalo jasno. Imao sam nekakvo proviđenje.
Ne mogu biti otac 533 dece.
Nije moguće. Nije moguće biti otac 533 dece.
Nemoguće je biti otac 4 dece.
Tako je! Upravo tako! Nemoguće je.
Ali mogu biti njihov anđeo čuvar.
Njihov anđeo čuvar? - Potreban sam im. Treba im anđeo čuvar.
Treba im neko da ih pazi.
A ja sam im otac, to je moja odgovornost.
Kažeš mi da je tvoja svrha na zemlji da paziš,
poput superheroja, na 533 dece.
Nisam rekao "superheroj". Čisto iz radoznalosti,
dok paziš na tu decu, da li ćeš da nosiš neki ogrtač?
Nisam rekao "superheroj". Rekao sam "anđeo čuvar".
Dakle, bez ogrtača, ali imaćeš krila i sviraćeš harfu?
Počinje sve više da mi godi da se pozoveš na neuračunljivost.
Nemam duševne probleme.
Reci to upravo tako sudiji. - Hvala.
Ćao.
Danas prvi put idem na ultrazvuk.
Dejvide, slušaj, treba... Treba mi prijatelj.
Ja sam ti prijatelj. - Želim da to bude jasno. - Jasno je.
Dobro, krenimo. Popila sam galon vode
i ne smem da piškim pre ultrazvuka.
Da li je to noga tamo? - To je. - Šta? Šta je noga?
Bela tačka koju vidite.
A da li je to glava tamo gore? - To je glava tamo gore.
Dobro. - I videćemo desnu ruku.
To je neverovatno. - Zar ne? - Svi organi su u redu?
Da. Savršeno. Upravo sam prošla bebinu glavu. I evo ga stomak.
Bože, vidiš li stomak? - I evo ga ceo stomak.
To je neverovatno. - Dejvide, nisam sigurna.
U šta nisi sigurna? - Pogledaj ih. Oni su čudovišta.
Pogledaj onog tamo. Pogledaj ga. - Ema.
Ovo je najdivnija stvar koja može nekom da se desi.
Ko si ti? Dalaj Lama? Kako to misliš, "najdivnija stvar"?
Pogledaj onog. Jede sopstvenu slinu.
To je veliki izvor proteina. Slušaj.
Bićeš dobra majka.
Evo kako ćemo.
Pošto nemam nikakvo poverenje u tebe...
Evo šta ću da uradim, proglasiću te ocem. - To! - Ne, Dejvide, stani.
Proglasiću te ocem na probnom radu.
"Otac na probnom radu"? - Da. Nema popuštanja. - Koliko?
Zauvek.
Da li će naše dete morati da me zove "Tata na probnom radu"? - Ne.
Da li ću morati da nosim uniformu
koja će me odvajati od običnih tata?
Ne. - Onda, prihvatam.
Dobićemo dete. Dobićemo dete. - Da.
Vaše ime? - Erl Monro. - A vi ste?
Prijatelj.
Eno ga onamo.
Sjajno. Hvala.
Nećete da mu priđete?
Ne. Ja...
Samo sam hteo da svratim i vidim ga, i...
Sada moram, dakle... - To bi mu se mnogo svidelo.
Da, ali...
Ne brinite, samo recite šta god da vam padne na pamet.
Ćao, Rajane.
Jedan, dva, tri.
Erl Monro.
Bilo je dobro.
Ništa nisam rekao sve vreme. Nisam mogao da izustim ni reč.
Bili ste tamo. Bilo je stvarno dobro.
Dobro. Super.
Ćao. Izvini. Izvini. - Kasniš. - Znam, izvini.
Hvala mnogo.
Pardon. Izvinite.
Pardon.
Ako stvarno želimo da saznamo ko je Starbak,
ovi ljudi nam trebaju za pravljenje strategije
da se osiguramo da se ovo ne pretvori u cirkus.
Nemamo para. - Možemo to sami odraditi.
Cilj ne bi bio da nam tamo uvek budu.
Mislim da ne treba da žurimo i da proverimo sve što su predložili...
Samo sam hteo da izrazim činjenicu
da mislim da nam je bolje bez njih.
Da, gospodin u plavom.
Imate li komentar?
Samo hoću da kažem da...
Ne poznajem sve vas ovde. Ali...
Ali svi ste fokusirani, i to dosta,
na pronalaženje Starbaka.
Ali, šta god da se desi,
svi vi ste braća i sestre.
Svi ste pronašli jedni druge.
Zdravo. - Zdravo.
Šta radiš ovde? - Ja sam... Da... Znaš, ja sam...
Ja sam otac. Ja sam otac usvojitelj. Usvojio sam Rajana.
Rajana? - Nije ovde večeras. On je u domu za osobe sa invaliditetom.
On je osoba sa invaliditetom, i nije mogao da dođe. - Ćao. - Ćao.
Kristin. Ovo je... - Tejlor. - Da. Tejlor mi je spasio život.
Spasio mi je život na bazenu. On je spasilac.
A ja sam Rajanov otac usvojitelj,
i nije mogao da dođe, jer je on osoba sa invaliditetom.
Ti si otac jedne od ove dece? - Usvojitelj.
Kako ide? - Ćao, Džoše!
Džoše, ovo je Tejlor, a ovo je Kristin. - Kako ide?
Džoš je radio u kafeu, a sada je glumac.
Džoše, ovo je Tejlor. Tejlor je spasilac.
Spasio mi je život pre nekoliko meseci.
A ovo je Kristin. Naručuje pice. Bivša zavisnica od droge.
A ja sam otac usvojitelj mladića sa invaliditetom
koji nije mogao biti ovde, zove se Rajan. - Ti si tip iz parka.
Ćao. - Kako si? - Sjajno.
Džoš, Kristin i Tejlor. - Ćao. - Kako si?
Šta ima? Adam. - Kristin ima sjajan posao, i ona je još...
Da, još radim u "Blumingdejlsu".
Posao, što je sjajno. Svima super ide.
A ja sam otac usvojitelj osobe sa... Mladića sa invaliditetom.
Rajana... Koji je očito bio...
Nažalost, to mu se kosilo sa nekim danima za invaliditete
kada radi aktivnosti i stvari u kojima smo aktivni.
Pa sam uzeo ovo umesto njega. Moram da bežim odavde.
Ali svi fino izgledaju.
Drago mi je što te vidim. - Super. Sjajno je videti vas.
Taksi!
Od večeras, zvanično si deo masovne tužbe protiv sebe.
Šta koji đavo radiš ovde?
Malo izviđam. Šta koji đavo ti radiš ovde?
Pratio sam jedno moje dete...
Ali zašto ovo radiš? Ko radi takve stvari?
Ne znam, bio sam radoznao. - Prestani! - Sa čime?
Da prestaneš sa svime do kraja života.
Svaki put kada dobiješ ideju, dođi kod mene,
i kao tvoj prijatelj, razvejaću ti tu ideju.
Nisi ti normalna osoba, Dejvide. - Ja sam normalna osoba.
Dejvide, znamo se 20 godina.
Zasigurno znam da nisi normalan. - Ja sam veoma normalan.
Stvarno? Šta je sa Mariukom? - Ne vidim svrhu...
Pre 5 godina, oženio si Ruskinju koju nisi ni poznavao.
Morala je da dođe u ovu zemlju,
i obećala je da će da mi čisti stan godinu dana.
I nestala je nakon tri dana sa svojim pravim mužem.
Dejvide, koliko novca si izgubio uvozeći kubanske cigare?
Taj tip je izgledao veoma pošteno. - Bio je u kupaćem kostimu!
Otkad bilo ko posluje sa čovekom u kupaćem kostimu?
Slušaj, po prvi put u životu, mislim da činim pravu stvar.
Ne činiš pravu stvar.
Prestani da viđaš svoju decu!
Gde je naš novac?
Nabaviću ga! Rekao sam da ću ga nabaviti.
Sada su u pitanju 100.000 dolara.
Stvarno mi treba da mi pozajmiš nešto keša.
Toni. Ovde Dejvid. Aha...
Halo? File! Druže, kako si?
Robe! Nelsone!
Dobro, ne brini, čoveče. Kapiram.
Ne, ne. Vidimo se uskoro.
Zdravo, Dejvide Voznijak.
Ne. Nisam ja Dejvid Voznijak.
Svi ovi profili.
I video sam na tvojim opomenama za plaćanje računa
da ti je ime Dejvid Voznijak.
Sedeo sam iza tebe u hotelu. Zovem se Vigo.
Ja sam tvoj biološki sin.
Hoćeš li da me razotkriješ?
Ne znam.
Ne znam zapravo zašto sam hteo da te upoznam?
Ko si ti? Čime se baviš?
Radim u mesari. - Ja sam vegetarijanac.
Dakle, ubijaš životinje. - Ne, dostavljam meso.
Ne ubijam ga. Vozim ga tamo vamo.
Lav Tolstoj kaže da, "Ako čovek iskreno traži čestit život,
prvo čega se mora odreknuti je hrana napravljena od životinja".
Nisam to znao. - Ser Tomas Mor je rekao,
"Utopijci misle da ubijanje naših dragih životinja
postepeno uništava osećaj saosećanja
koje je najkrasnija emocija za koju je naša ljudska priroda sposobna."
To je zanimljivo.
Može li ovo ostati naša tajna?
Mogu li ostati ovde nekoliko dana? Moram da te upoznam.
Prošlo je samo 2 nedelje, i postao je nepodnošljiv.
Jutros me je opet pozvao 3 puta.
Tri puta jutros. Oduzima mi sve vreme.
Radi šta zahteva. Ne smemo dozvoliti da te razotkrije. - Dugi razgovori.
Dugi, poput policijskih saslušanja. Oseća potrebu da se poveže.
Radi šta zahteva ili će te razotkriti.
Hoće da istakne knjige koje su toliko teške i specifične
da je nemoguće da to razumeš.
A onda će to da izokrene i da te pita da li se slažeš sa time,
i onda, iskoristiće to da dokaže da sam nekako pravi govnar.
Neću da vodim razgovore sa njim, Brete.
U partiji šaha sam a da ne znam da u njoj učestvujem.
I to je iscrpljujuće. Zamorno je.
Ne. - Javi se. - Neću!
Moraš da se javiš. Šta god poželi.
Uzeo sam ti salatu od kelja. - Šta si mi uzeo? - Salatu od kelja.
Zezam se. Kupio sam ti trostruki džinovski hamburger.
Da, molim. - Treba li tako da krečiš?
Jer ja to mogu. Mogu ja da krečim. Rado ću to uraditi.
Hvala što si ovde. - Drago mi je što sam ovde.
Ali napaljen sam na krečenje. - Stvarno?
Od sada pa nadalje, pusti mene da krečim. - Dobro. - U redu.
Uzeo sam i pomfrit. - Kupio si i pomfrit takođe? - Aha.
A možda i ima još nešto tu unutra. - Stvarno?
Mala poslastica?
Kupio si mi dva hamburgera!
Pokušavam da otkažem Emi sutra uveče
i mislim da mogu malo ranije da zbrišem pa možemo svašta da radimo.
Šta god hoćeš. Sutra uveče radimo stvari po Vigovom izboru.
Dobro, idem. - Razbij tamo, Dejvide.
Da li je sve u redu?
Aha.
Hoćeš da igraš?
Da! - Dobro. Hajde, uzmi svoje stvari. Idemo.
Moramo da požurimo. Pažljivo, pažljivo, pažljivo.
Da li imaš neke trenerke ili slično? - Ne.
Ne želiš to da nosiš. Nije to noćni klub, Vigo.
Imaš li neki šorc za mene? - Mislim da ti moji šorcevi neće odgovarati.
Ovako. - Šta?
Tamo gore. - Vodi loptu, vodi loptu, vodi loptu.
O, moj... Moraš da vodiš loptu. Moraš da vodiš loptu.
Dakle, samo... Samo vodi loptu.
Vodi loptu, vodi loptu! Moraš da vodiš loptu! Moraš...
Zašto ne vodi loptu?
Dejvide, definitivno moraš da budeš tamo sledeće nedelje.
Svi će tamo biti. - Zapravo, imam planove sa Emom sledeće nedelje.
Ali ti si bio taj koji je smislio taj ceo koncept
međusobnog pronalaženja braće i sestara.
Da, razumem, ali imam već planove sa Emom.
Nego, proveo sam baš mnogo vremena sa tobom.
Znaš, imam i pravu porodicu takođe.
Porodicu. - Rekao si "pravu porodicu."
Ne. - Ti... Ti... Samo zato što si odlučio da staviš tačku
na taj period svog života ne znači da ne postojimo.
Postojimo. Stvarno postojimo. Mi smo takođe tvoja prava porodica.
Vigo. Vigo!
Samo kažem, nadam se da si srećan.
Nadam se da shvataš da sam morao da lažem Emu da bih bio ovde,
lagao sam ženu koja nosi moje dete. - Tvoje "pravo" dete.
Vigo, mnogo smo pričali o tom incidentu.
Mislim da ne treba da nastavljamo da pričamo o našem malom nesporazumu.
Ovde sam. Vidiš li da sam ovde? Vidiš li da sam ovde?
Sa svojom lažnom decom. - Lažna?
Lažna? Vigo, o čemu do đavola pričaš?
Ako nismo stvarni, šta smo?
Niče je rekao... - Neka se nosi Nička! Neka se nosi Kindergarten!
Kirkegor. Mislim da je ovamo.
Neka se nosi Niče! Neka se nosi Kirkegor!
I neka se nosi...
Ne možeš više da se setiš. To je to, granica su ti dvojica.
Slušaj, neka se svi oni nose. Nijedan od njih nije imao 533 prave dece.
Da li si me doveo ovde da me razotkriješ? - Ne.
Hoću da te zadržim samo za sebe.
Stavi ovo pored skare, evo. - Pored skare. - Specijalan recept.
To je tajni porodični recept, ali svideće ti se.
Da li vidite šta se dešava kada tofu dotakne skaru?
Ništa. Upravo to se desi kada tofu dotakne naše pupoljke ukusa.
U redu. Fino se zbijte.
Imamo još jednog. Zbijte se. - Mogu li da upadnem?
U redu.
Pognite se. Zbijte se što više možete.
Na levu stranu. Možete li još malo da se približite?
U redu. Recite "ptičica". - Ptičica!
I stvarno sam, stvarno sam prso
Postao sam neverovatno depresivan
Zar ne znaš da mi treba tvoja pomoć
Ti si mi prijatelj
A ja sam stvarno, stvarno prso
Ovo je Rajan. - Ćao, Rajane. - Šta ima, Rajane?
Ćao, Rajane. - Ćao.
Bilo je super, zar ne? Divno sam se proveo.
Pa... To je to.
Fino provedi dan.
Rajane?
Da li bih mogao samo da... Samo... Hvala.
Ja...
Hteo sam da... Hteo sam da ti kažem...
Ja sam ti otac.
U redu.
Dakle...
Često ćeš me viđati.
To je bio zabavan vikend.
Izgledaš baš opušteno. - Ovo je sjajan trenutak za mene.
To je nova faza u našoj vezi. - Ne.
Ne? - Ne.
Veoma je važno da znaš da nema ni trunčice istine u bilo čemu
što će ti oni ispričati o meni. Ništa.
Moraš da razumeš, obožavaju da me ponižavaju.
Oni su čudovišta. Stvarno. Oni su čudovišta. - Dobro.
Hoću da nazdravim Emi.
Jer mislim da je važno da znaš da ovaj...
Obred inicijacije. - Obred inicijacije.
Ne postoji samo zbog toga da ponižavamo Dejvida.
Mada, to je jedan od ciljeva.
I ako smo izveli Dejvidovu prošlost na gorku svetlost dana...
Mislim da je to važno, jer moraš da saznaš u šta se uplićeš.
A pošto znaš sve ovo... - Imam još slika.
Nemoj Snajpera. - Snajper?
To je bio njegov rok bend. Mnogo su se šminkali.
To su bile osamdesete. Svi su se šminkali. - Ja se nisam šminkao tada.
Ali vidi, sada pošto je sve ovo poznato...
Mislim da je veoma važno da znaš
da je porodica Voznijak imala neke divne
i teške trenutke. - Ne.
Tata?
Kada smo ja i žena bili taze venčani,
oduvek smo sanjali da provedemo medeni mesec u Italiji.
Ali nismo imali mnogo novca. Onda su nam se rodila deca.
Rekli smo sebi, jednog dana, kada ostarimo.
Ali vreme je prošlo. Moraš da izvučeš od sadašnjosti maksimum.
Da li svi izvlačimo od sadašnjosti maksimum? - Da.
Da, tata. Izvlačimo maksimum iz sadašnjosti.
Kada mi se žena razbolela,
Dejvid je došao jednog dana sa avionskim kartama za Veneciju.
Za sve se pobrinuo.
Hotel blizu Duždeve palate, gondole.
Onda kasnije, naša tri sina su doletela i pridružila nam se.
Večerali smo blizu Trga svetog Marka.
Dejvid je sve platio. Dejvid...
Radi on takve stvari.
Ako si sposobna da živiš sa njegovim bezbrojnim manama,
proživećeš stvarno divne trenutke.
Pomolimo se. - Ne. - Daj bre. Tata, molim te.
Pijmo. - Da.
Tvoj otac je divan. - Da.
Ne mogu da verujem da si odveo celu porodicu u Veneciju.
Kako si to platio? - Imao sam para.
Sa 20 godina? - Da.
Kakav si to posao imao koji bi ti platio put u Veneciju?
Fizikalije.
Bila je super večera.
Još malo. U redu. Krećite. Sada možete da prođete.
Uživajte. Želim vam prijatan dan u školi. Prijatno vam bilo.
Nije loše voleti veliki odmor. Kako ste? Pogledaj ove anđele.
Moj čovek. Kako se osećaš? Uživaj, druže.
Kafu? Tost? Jaja? - Ne. - Kakav ti je bio vikend?
Opuštajući. - Dobro. - Veoma opuštajući.
Večera sa porodicom. I čitao sam. Gospodara prstenova.
Da lažeš devojku, to se dalo i očekivati.
Neiskrenost je osnova dobre, jake veze.
Ali ja ti nisam devojka, Dejvide. Pre nego što mi kažeš da si proveo vikend
sa Frodom, Gandalfom i Bilbom Baginsom, zašto ne pogledaš ovo?
Kao što možeš da posvedočiš,
novinar neće osvojiti nikakvu nagradu za svoje umeće.
Ali izgleda da su njegovu priču pokupili CNN,
Foks, čak i BBC.
Što znači, kada večeras odeš u krevet,
4 do 5 milijarde ljudi će se pitati, "Ko je Starbak?"
Sada mi reci da li je ovo dobra vest po nas?
Da li ćemo dobro proći na suđenju zbog ove slutnje?
Da li je ovo takva situacija nad kojom možemo opet zadobiti kontrolu?
Odgovor je da. Sada, možemo da krenemo u napad.
Kontra-tužba. Mi ćemo takođe da tužimo kliniku. - Za šta?
Za znatnu naknadu štete.
Dužnost klinike je da ne dovede to toga da ti se ugrozi anonimnost.
Preteranom eksploatacijom tvojih donacija sperme doveli su do
toga da se osnovano pobija pravo na tvoju anonimnost
što je sada izazvalo veliku pokrivenost od strane medija.
Treba da čuješ šta ljudi pričaju o Starbaku.
Šta pričaju o Starbaku? - Užasne stvari. Ali to je dobro.
Fino je, jer naša kontra-tužba...
Dejvide, tvoji problemi oko duga će nestati. Jurimo veliki novac.
Svuda je po Tviteru, svuda je po netu.
Nema šanse da će ovaj čovek da iskorači. Nema šanse!
Na poslu, na svakom sastanku kada započnete izlaganje, šta god kažete,
svi će uvek misliti, "Hej, to je El Masturbator."
533 dece! Donirao je spermu 693 puta!
Brate, ovaj tip je zarađivao pare na brzaka. Ne mogu da verujem.
Nego, slušajte. Koristio je pseudonim "Starbak".
"Starbak?" Mislim da bi mu bilo bolje pristajalo "Chock full o'Nuts"
"Chock full o'Nuts" bi bilo bolje.
Pročitaj neki od ovih tvitova. - Poslednje dete je bilo nezgoda.
Valjda je gledao reprizu "Čuvara plaže",
i to se jednostavno desilo.
Nisam imao pojma da to može da bude posao.
Znao sam da može da bude hobi.
Šta ti misliš o ovom "Starbak" biznisu? - Užasno je.
Šta je užasno? - Užasno je. Ti ne misliš da je stvarno užasno?
Ne znam. - Na šta li je mislio?
Očito nije mislio da će toliko mnogo upotrebiti njegovu spermu.
I očito nije mislio
da će mu profil biti biran toliko često. - Mogu li vam pomoći?
Da, imate li kolica sa 533 sedišta?
Ne. - Ne. Ne. Nema.
Jer nije normalno da se ima 533 dece. Nije normalno.
Vigo, kuda ćeš do đavola? - Ne znam. - To ide pozadi.
Pozadi. - Dobro. - Dejvide.
Braća su ti u kancelariji. Žele da te vide.
Hteli su 100.000! 100.000?
Ćale nije imao. Pa su pokušali da ga udave!
Na šta si mislio? Reci mi, Dejvide, na šta si mislio?
Nabavi lovu, Dejvide. Nabavi lovu!
Neverovatno!
Tata, slušaj. - Gubi se, Dejvide.
Gubi se.
Hajde...
Hajde da podnesemo kontra-tužbu. - Odlično. Odlično.
Uđi. - U redu.
Šta bi se desilo da više ne
poštujemo ovakve vrste ugovora?
Ništa manje do beskrajni haos.
Bitke oko starateljstva.
Mogući razdori srećnih porodica.
I to, na obe strane.
Majke se pojavljuju na vratima donora.
A donori iznenada žele prava na posetu,
žele da uzmu učešće u donošenju važnih odluka
u vezi sa religijom, školom.
Nijedna strana nije bila prisiljena da potpiše ovaj ugovor.
I nigde nisam video rok važenja.
Šta ste vi narode pomislili?
Zašto te ne razumem kad tako pričaš?
Pa, vidiš... Ovo je kompleksna situacija.
Glasala bih za drugog tipa.
Ne. Drugi tip nije u pravu.
Baka je u pravu. Mislim da ćeš opet da izgubiš.
Da li je to rekla?
U redu. Hvala, deco.
Možete da idete u krevet. - To će biti tvoj argument na sudu?
To neće proći na sudu. Ne možeš poslati pravog sudiju u krevet.
Da, mogu. Tata može svakoga da pošalje u krevet.
Sada, svi idete u krevet. Pođite.
SREĆNO TATA
Ovo su deca koja su se izgubila. Izgubila su se u divljini.
I žele da znaju ko im je otac. Da li previše traže?
I šta bi...
Šta bi se desilo da više ne ne privatamo ove vrste ugovora?
Ništa više do beskrajni haos.
Mikr...
Tako je bolje. Da li se ovo dobro čuje?
Evo nas, ispred njujorške sudnice...
Mislim da je lako dobiti ovaj slučaj. Kažem da,
koje fundamentalno pravo treba da ima veću važnost ovde?
Bio sam muzičar skoro ceo život.
I kada pišem muziku, pišem je jer...
Mislim da, kada kažem ovo, govorim u ime svih. - Znam kako je za mene...
Nisam mogao da odrastam uz tatu.
Voleo bih da upoznam tog tipa, čoveka, koji me je stvorio.
I bilo je dosta promena u mom životu na koje sam nailazila.
Ključno je to ko sam ja. Samo sam o tome razmišljao.
Samo želim da osetim kao da imam deo sebe.
Poslednji ultrazvuk je u petak u 2,
da li misliš da možeš da dođeš tamo?
Nema ugovora, u redu? Prekršili su ugovor! Napuštaju ugovor!
Taj čovek je potpisao ugovor o poverljivosti podataka
za 693 donacije sperme.
On ima pravo na naknadu štete,
jer treba da čujete šta ljudi pričaju sada o njemu.
Moraš biti pripremljen! - Jesam!
Zašto onda ne odradiš to?
Ti si moj prijatelj, izvini. Popizdeo sam. - Da.
Nadamo se da je postalo jasno
da namerno uskraćivanje ove vitalne informacije
imalo je, i nastaviće da ima negativan psihološki uticaj
na svako Starbakovo dete. Da završim,
dok se donor možda dogovorio sa klinikom oko poverljivosti,
a roditelji su možda prihvatili tu poverljivost
kao uslov da prime doniranje sperme...
Deca nisu pristala ni na šta.
Međutim, ona su ta koja su najviše pogođena.
Ovo nema smisla. Hvala.
Ovo su sjajna deca.
Da nije klauzule o anonimnosti,
nijedno od njih ne bi bilo ovde.
A da nemamo ovakvu divnu decu,
to bi bio ogroman gubitak.
Treba nam klauzula o anonimnosti.
Sud će sada uzeti ovu materiju u razmatranje.
Koliko bi to moglo da traje?
Ne znam, Dejvide. Ne znam!
Šta ne znaš? - Ništa ne znam! Moja majka je bila u pravu.
Beskoristan sam i van sam svoje lige.
Trebalo je da unajmiš pravog advokata, Dejvide.
Svi ustanite!
Možete da sednete.
U adjudikaciji, strane će primiti detaljan dokument,
u kome će pročitati da Starbak u potpunosti,
i bez izuzetka, ima pravo da ostane
anoniman.
Takođe će imati pravo na 200.000 dolara za naknadu štete
od "Grabovski-Levit klinike". Sud se raspušta.
Starbak, stoga, će imati pravo da ostane totalno anoniman.
Takođe će primiti 200.000 dolara za naknadu štetu.
To! To!
Brete, koja je tvoja reakcija na presudu?
Vidi se da osećam veliko saosećanje prema deci.
Ali sam veoma, veoma srećan.
Veoma sam ponosan što sam zaštitio svog klijenta i njegova prava.
I hoću da se zahvalim svojoj deci i majci.
Mama, pobedio sam. Pobedio sam.
I samo hoću da kažem, Dejvide, uspeli smo!
Ne! - Uspeli smo, Dejvide!
Ne. - Ko je Dejvid?
On mi je ljubavnik koji je uvek bio tu za mene.
I, Dejvide, dušo...
Volim te, Dejvide. Volim te, Dejvide.
Očito, veoma emocionalno suđenje za svakoga ovde.
Da li ste očekivali ovakvu presudu? - Razočarani smo.
Naš slučaj je odbačen, a mi smo iscrpli sve moguće pravne lekove.
Ali nismo sve izgubili.
Dok su nam danas govorili da ne postoji zakon
koji zahteva da se Starbak pokaže,
postoji nešto više u ovome od zakonske obaveze.
Mi, i on.
A iznad svakog zakona su ljudska bića.
Tako da na kraju, konačna odluka je na Starbaku.
Nema zakonsku obavezu da se pokaže.
Ali sada pošto je video sve nas,
možda odluči da tako uradi. Odluka je na njemu.
Bilo je dosta negativnih komentara o Starbaku
tokom izveštavanja u vezi sa svim ovim.
Mi bismo hteli da naš otac zna
da u našim očima,
on nije kriminalac niti nakaza.
Za nas, on je neko
ko je podario život i sreću tamo gde je to bilo preko potrebno.
Čestitam, dušo.
Bilo mi je u ruci.
Odigrao sam savršeno celu utakmicu i morao sam celu stvar da zajebem.
Moja majka je videla sve ono na televiziji.
Mora da je bila iznenađena da imaš ljubavnika.
Ne. Rekla je da je oduvek sumnjala.
Rekla mi je da smo divan par.
A tvoja deca?
Ona misle da je to kul.
Pitao sam se...
I stvarno samo teoretski, ali...
Da odlučim da se pokažem,
da li ću izgubiti sav novac od kontra-tužbe?
Da, mislim da je tako.
Ema uvek kaže da...
Da nemam život.
Tako da sam zvanično krenuo na putovanje
da pokušam da uradim pravu stvar.
Teže je nego što sam mislio.
Ćale.
Ćale, ja sam Starbak.
Ti si El Masturbator? - Aha.
Jednom u životu, hteo bih da donesem pravu odluku.
Jednom. Jednom u životu bih hteo da budem normalna osoba.
Kako bi normalna osoba izašla na kraj sa ovakvom situacijom?
Normalna osoba ne bi bila u ovakvoj situaciji.
Recimo da je normalna osoba imala malu grešku u rasuđivanju
i donirala je spermu 693 puta.
Šta bi oni uradili? Šta bi moja braća uradila?
Tvoja braća nisu mentalno potkovana
da izađu na kraj sa ovakvom situacijom.
Bitno je to,
da si ti verovatno jedan od nekolicine ljudi na ovoj planeti
koji je sposoban za izađe na kraj sa takvom situacijom.
Zašto im to ne kažeš?
Kao što znaš, imam nekih problema sa novcem. - Da, tvoji dugovi.
Znaš da sam odrastao u užasnom, užasnom siromaštvu.
Da, znam, ćale. Znam.
Kada sam napustio Varšavu da pođem za SAD, otac mi je dao 10 dolara.
Toliko je imao.
Nisam mogao da odbijem njegovu pomoć,
pa sam obećao da ću mu vratiti 1.000 puta više, kada se obogatim.
Otac mi je urmo
kada tvoja majka i ja još nismo imali ni pišljivog cvonjka.
Ja... Uvek sam se pitao šta je bilo teže za njega.
To što nije mogao da dovoljno pruži svojoj deci,
ili to što nije bio sa njima kada su ona zagazila u teška vremena.
Moja velika sreća u životu je ta što viđam svoje sinove svakog dana.
To je za mene uspeh. Pa, poput svog oca, hoću da ti pomognem.
Evo 10 dolara.
Donela su mi sreću. Sa 10 dolara sagradio sam carstvo.
Uzmi 10 dolara.
I takođe uzmi...
Ovo je tvoj udeo u mesari.
To je tvoje nasleđe, u sitnim apoenima, da otplatiš dugove.
Plašim se da ću ih razočarati. - Zašto bi bili razočarani?
Ja sam vozač kamiona koji dostavlja meso.
I to nesposoban vozač kamiona koji dostavlja meso. - Tačno,
nesposoban si.
Tebi treba 4 puta više vremena da dostaviš meso od drugih.
Ali gde god da odeš, ljudi te vole.
Voleće te. Svi te vole.
Hvala, ćale.
Zovem se Dejvid Voznijak. Ja sam veoma loš dostavljač mesa
iz Voznijak mesare. Takođe ponosno izjavljujem da sam ja Starbak.
Ja sam biološki otac 533 divne dece.
Pokušavam da se vratim normalnom životu nakon ludila u sudu.
Ponosan sam što smo dali sve od sebe.
Odmah ćemo, gospodine.
Ema! Ema!
G. Voznijak?
Malo si nas uplašio tamo.
Da. Ćao.
G. Voznijak?
Da. - Vaša porodica je ovde, želi da vas vidi.
Da li je zdrav? - Jeste.
Da li to znači da može sutra da radi?
Ovo je uvrnuto.
Lagao sam vas. Ja sam vaš biološki otac.
I imate malog brata.
Malo mu se žurilo. Ali...
Dobro... dobro... dobro mu ide.
Možemo li da ga vidimo?
Videću.
Tako je mali. - Ema.
Hoćeš li da se udaš za mene?
Zar ne bi hteo da sačekaš da vidiš da li ću da povratim svoju figuru?
Ako ostaneš mlohava, obećavam da ću i ja postati mlohav takođe.
Pitam se da li je to prvi put da reč "mlohava"
bude iskorišćena prilikom prosidbe.
Ema...
Ja sam Starbak.
Zašto uvek muljaš?
Bože, kako si mogao da pomisliš da će prosidba
da ublaži činjenicu da si otac 533 dece?
Dejvide! Bože!
Kako... Ovo više nije tvoje dete.
Hoću da budu veoma jasne dve stvari.
Prva stvar. Rekao sam da ću da se promenim što je brže moguće,
i to radim. Imao sam priliku da mnogo razmislim. Mnogo.
I došao sam do zaključka da niko osim mene
ne može odlučiti da li sam otac ili nisam.
Ni sudija, ni moja porodica, ni doktor Fil,
i na kraju, ni ti. Drugačije rečeno,
niko osim oca ne može odlučiti da li je otac ili nije.
I ja, Dejvid Voznijak, sam otac ovog deteta.
Druga stvarnost koja ne može biti promenjena
je činjenica da sam ja Starbak.
Ovo, očito, može biti nekako zastrašujuće
pošto je to sasvim nešto novo, i niko na ovoj planeti
nikada to nije pre iskusio. To je...
To je poput prvih koraka na Mesecu.
Ali uprkos nekoliko poteškoća,
mislim da iz ovoga možemo izvući
ogromnu količinu sreće.
Da ne spominjem, ogromnu količinu čuvanja dece za džabe.
Ne znam kako će ovo funkcionisati.
Trenutno, istupajući i otkrivajući ko sam, rizikujem sve.
Rizikujem sve zbog dobrobiti moje 533 dece.
I pomislio bih da to što me vidiš kako sve rizikujem
treba da te ubedi da šta god se desi,
nema veze u kakvu zbrku ovo dete upadne, uvek ću biti tu.
Tražila si da imam život.
Pa, evo ga. Ovo je moj život.
Može biti malo čudan.
I pomalo prevelik.
Ali to je moj život.
Druga stvar. - To je bila veoma duga prva stvar.
Prva stvar je bila duga. Druga stvar...
Prosidba nije bila nikakva muljaža.
Druga stvar je bila mnogo kraća.
Potrebna si mi u životu.
Obećaj mi, jednog dana ćeš me odvesti u Veneciju.
Dobro.
Hvala ti mnogo, od tvoje celokupne prave porodice.
Preveo: Bambula