Madeleine?
Vols tornar a menjar?
Menges massa perquè estàs deprimit.
Madeleine!
Sí?
Madeleine!
Sí, mama?
Tinc set, àngel meu.
Ja vinc.
- Vols la teva medicina? - Sí, estimada.
Vols jugar a alguna cosa?
Estic esperant que el papa torni a casa.
A què creus que es dedica, el papa?
És metge.
Cura la gent.
Oh. No, no.
El teu pare mata gent.
- No. - És a qui estimes? Assassins?
Mama. Mama. Mama. Mama!
Deixa'm estar. Ves a jugar.
Mama!
Deixa'm en pau!
Mama!
- El Sr. White és a casa? - No. Ha marxat.
Em dic Lyutsifer Safin.
El teu marit va matar la meva família.
Ja t'ho he dit, ha marxat.
Ho sé. Això li farà més mal.
Estàs bé?
Sí.
Anem.
Què tal les vistes?
M'estan agradant.
Pots anar més ràpid?
No necessitem anar més ràpid.
Tenim tot el temps del món.
No pots evitar mirar per sobre de l'espatlla.
- Què? - No ve ningú.
No estava mirant per sobre l'espatlla.
- Sí, ho feies. - No.
Discutirem per això?
Què estan cremant?
Secrets. Desitjos. Deixant anar el passat.
Desfer-se de coses velles, arriba el nou.
T'estimo.
On has anat?
Avui, vora l'aigua. Hmm?
Digues.
T'ho diré si em parles de la Vesper.
És per això que som aquí?
Està enterrada a l'acròpoli.
Sé on està enterrada.
La pots perdonar? Per nosaltres?
La vaig deixar enrere fa molt de temps.
Sempre que estiguem mirant per sobre de la nostra espatlla,
el passat no ha mort.
L'has de deixar anar, encara que sigui difícil.
Vols dir, eh, si tinguéssim un futur?
Mm-hmm.
Així que faig això, i després...
T'explicaré tots els meus secrets.
D'acord.
Me'n vaig a fer això,
i després torno per esmorzar.
Gràcies.
I llavors em dius on anirem després.
A casa.
Buon Giorno.
Et trobo a faltar.
Perdona'm
Què...
Madeleine?
Blofeld t'envia salutacions.
Saps...
Madeleine, és filla de Spectra.
És filla de Spectra.
El seu equipatge ja és a baix, senyor Bond.
Tal com ha demanat la seva dona.
Tenies raó.
Deixar anar és difícil.
James.
Què ha passat?
- Què ha passat? - Com han sabut que era aquí?
- De què parles? - Madeleine,
- Com han sabut que era aquí?
- No tinc ni idea de què estàs... - Spectra. Com ho sabien?
De què parles? James!
Jo no he fet res.
- No he fet res.
Marxem.
T'he de dir una cosa.
Segur que sí.
James!
Agafa'l. Agafa'l!
És Blofeld, amor meu.
El teu pare estaria molt orgullós de tu.
El teu sacrifici serà la nostra glòria.
- No ho entenc. - Bravo.
- Hola. - Deixa sortir les ovelles, nen.
- Per què? - Perquè si no et mataré.
James, per què? Per què et trairia?
Tots tenim els nostres secrets, encara no hem arribat als teus.
James. James, escolta'm.
Prefereixo morir abans que pensis que soc...
James!
Fes alguna cosa. James!
Digues alguna cosa, James!
Sisplau.
D'acord.
Vinga.
Aleshores, ja està?
Això és tot.
Com sabré que estàs bé?
No ho sabràs.
No em tornaràs a veure mai més.
♪ I should have known ♪
♪ I'd leave alone ♪
♪ Just goes to show ♪
♪ That the blood you bleed ♪
♪ Is just the blood you owe ♪
♪ We were a pair ♪
♪ But I saw you there ♪
♪ Too much to bear ♪
♪ You were my life ♪ ♪ Eres la meva vida ♪
♪ But life is far away From fair ♪
♪ Was I stupid to love you? ♪ ♪ Vaig ser estúpid estimar-te? ♪</i
♪ Was I reckless to help? ♪ ♪ Vaig ser temerari d'ajudar? ♪
♪ Was it obvious to everybody else? ♪ ♪ Era evident a tots els altres? ♪
♪ That I'd fallen for a lie ♪
♪ You were never on my side ♪ ♪ Mai vas estar al meu costat ♪
♪ Fool me once, fool me twice ♪
♪ Are you death or paradise? ♪
♪ Now you'll never See me cry ♪
♪ There's just no time to die ♪
♪ I let it burn ♪
♪ You're no longer my concern ♪
♪ Faces from my past return ♪
♪ Another lesson yet to learn ♪
♪ That I'd fallen for a lie ♪
♪ You were never on my side ♪
♪ Fool me once, fool me twice ♪
♪ Are you death or paradise? ♪
♪ Now you'll never See me cry ♪
♪ There's just no time to die ♪
♪ No time to die ♪
♪ Mm ♪
♪ No time to die ♪
♪ Ooh ♪
Hi som.
Procediu.
Si us plau, feu una còpia de seguretat
de totes les dades abans de les 22:00
Recordeu que hi ha manteniment del servidor.
Que et passa res?
Saps el... l'SL5,
la verola convertida en arma que feia servir aquest matí?
L'has vist? L'he... l'he posat al...
Valdo, no has vist pas un tàper amb verola, oi?
Verola Era una bona sopa.
Ara ja no val per res, encara que sigui una broma.
Hi ha més complexitat a la meva sopa de tomàquet
que en els vostres dos cervells junts.
Valdo, no ets gaire amable. És tan...
Un dia us posaré Ebola al te.
I després us miraré mentre les vostres cares suen sang...
- ...i me'n riuré.
- Molt bé. No t'estressis.
Té una imaginació que fa por, oi?
Dr. Obruchev.
[Home al telèfon] Ja venen.
- Qui? - Spectra.
- Safin. - No intenti aturar-los.
Això és el que hem estat esperant.
Li demanaran que entri a la nevera de Nivell 4 de Bioseguretat
i que en tregui l'arma.
Ningú no ha de veure el que està fent.
No el mataran. Creuen que el necessiten.
- No em mataran?
S'estàn transferint els fitxers mentre parlem.
Ara... ara ja està fet. Què en faig, del pen?
Empassa-te'l. Adéu.
- Empassar-me el...
Sí, m'agraden els animals!
Adéu.
[home a PA] Perill Accés il·legal detectat.
Protegiu tots els materials biològics perillosos immediatament.
Moveu-vos! Seguiu!
- No! No! - Atenció.
Personal no autoritzat en aquest sector.
Sisplau, som científics, estem desarmats.
Estem desarmats. Què voleu?
Valdo Obruchev.
Hola.
Obre la nevera de Bioseguretat del Nivell 4.
- I, eh... - Dona'm l'arma.
L'arma... Quina arma? Tenim, eh...
Hèracles.
Cal doble identificació.
Quina?
La seva.
Hardy. Hardy! No ho permetis.
No ho permetis. No ho permetis, sisplau.
- Oh.
Avís,
bloqueig de les instal·lacions en curs.
Ara totes les sortides estan segellades.
Avís, bloqueig de les instal·lacions en curs.
Ara totes les sortides estan segellades.
Oh, què és, eh... És un cinturó de seguretat? Això?
Wow.
Jo... no puc!
No hi ha ascensor!
Imants.
Senyor, acabo de rebre el més estrany...
Ho he vist.
Oh, Déu meu.
Senyor, què és el projecte Hèracles?
Aquest laboratori no és als llibres.
No, no hi és.
- Hi ha hagut víctimes. - Ha estat una fuita de gas.
Aviso el primer ministre?
Ha estat una fuita de gas. Jo me n'encarrego.
Moneypenny.
On és el 007?
Vaja, quina sorpresa! Oi, Felix?
James.
Qui és el ros?
Logan Ash, Departament d'Estat. És un plaer conèixe't.
He sentit parlar molt de tu. Vull dir, et soc un gran fan.
-Babilònia. -Noi policia.
Necessito un favor, germà.
-No has rebut la nota? -Estic retirat.
No t'ho preguntaria si encara estiguessis
al servei de Sa Majestat.
I això què vol dir?
Els nostres líders electes no s'estan portant bé quan juguen a la sorrera.
James.
Hi ha algun lloc tranquil on puguem parlar en privat?
Tranquil? Sí. 369
Volia que em recollissis un paquet.
- Cinc. - Quatre.
On és el paquet?
Viatge curt. Cuba.
T'encanta.
Ah, sí? M'encanta?
Ei. Valdo Obruchev.
Diràs que no n'has sentit parlar mai.
- No n'he sentit parlar mai. Dos. - Tres.
Aah... M'encanta la vida!
No n'has sentit parlar mai?
No va desertar mentre tu eres a l'MI6?
Van segrestar l'Obruchev fa tres dies
d'un laboratori secret de l'MI6, a Londres.
Fa dos dies, la seva cara va ser detectada en un reconeixement facial
a Santiago de Cuba.
S'està deixant la millor part.
Spectra.
Hi tinc un contacte, diu que estan de festa.
Coincidència?
Vinga. Serà com en els vells temps.
- Tres. - Dos.
De veres, ets l'únic paio que pot fer aquesta feina. 394
- Tu ets el paio! - És la meva ronda.
Hola.
- Scotch. - I és clar.
On vas trobar el Llibre del Mormó?
Personal de lliure designació. Jo no l'he triat.
Sembla que la intel·ligència ja no és central.
Somriu massa.
Ajuda'ns a posar tot això en les mans adequades.
Ah, i tu tens les mans adequades?
Jo només soc una cara bonica.
Fa temps que vaig deixar de confiar en les cares boniques, Felix.
Sí, ho sé. Mala sort.
- Mala decisió. - Sí.
Avui dia, és difícil de separar el que és bo del que és dolent,
els herois dels malvats.
Et necessito, James.
Ets l'únic en qui puc confiar.
No estic per ximpleries.
Vull tornar amb la meva família,
dir-los que he tornat a salvar el món.
Tu no?
M'ha alegrat tornar-te a veure, Felix.
- Almenys agafa el meu número. - Ja tinc el teu número.
Algun problema?
Constantment.
Vols que et porti?
Sí. Per què no?
Agafa't.
- Com te dius? - Nomi.
- I tu? - James. Digue'm James.
- A què et dediques, Nomi? - Soc bussejadora.
- I per què busseges? - Em fascinen les restes dels naufragis.
Bé, llavors has vingut al lloc correcte.
Després de tu.
Hmm...
Una casa bonica.
Gràcies.
Aixó és el dormitori?
Sí.
Bé, això no és el primer
que pensava que et trauries, però, mmh...
Sí.
Sembles un home que està desitjant
una mica d'acció, Sr. Bond. - Parlem sense embuts?
Soc aquí per cortesia professional.
Bé, doncs no ets gaire cortesa, oi?
M'has espatllat el cotxe...
I és comandant Bond, però això ja ho saps.
- Doble-0? - Dos anys.
- Molt jove. - Alt rendiment.
- Oh, Déu meu. - El món ha seguit girant
des que et vas retirar, comandant Bond.
- Potser no te n'has adonat. - No, no puc dir que sí.
I en la meva humil opinió,
el món no ha canviat gaire.
Això ho dius tu.
Mira, tot això sembla el cel,
aquesta petita bombolla, o el que sigui.
Però és obvi
que ets un home que només té temps per matar,
i no té res per què viure.
Així doncs, Valdo Obruchev és zona prohibida.
Si et fiques en el meu camí, et clavaré una bala al genoll.
El que funciona.
T'has de fer unes quantes preguntes.
L'MI6, la CIA anant darrere el mateix home,
sense comunicar-se entre ells, això...
- Això no pinta bé. - Hmm.
Saps què? Saluda l'M, però...
ja no treballo més per ell.
Digues-l'hi tu mateix.
A propòsit,
No soc un doble 0 qualsevol.
Soc el 007.
Segurament pensaves que l'eliminarien.
- Només és un número.
Sí.
Ens veiem a Cuba?
[M] Com ho tenim, això, Q?
Sembla ser que han esborrat diversos fitxers grans
del disc dur d'Obruchev.
Estava treballant en algun algoritme força avançat...
- Pots recuperar els fitxers? - Ho estic intentant.
Dona'm tot el que puguis i després destrueix el drive.
Si sabés més coses sobre què era això, podria...
- Gràcies, Q. Això és tot.
Sí. Un minut. El primer ministre torna a trucar.
007. Diga'ls alguna cosa. La que sigui.
- 007. - [Bond] M, estimat.
Un parell de coses.
- Bond. - He conegut el nou 007.
She's a disarming young woman. És una jove encantadora.
I doncs, Obruchev.
El tenies en nòmina, oi?
Allunya't d'això. No té res a veure amb tu.
Sí que hi té a veure. És Spectra.
Mallory, què has fet?
- Problemes amb el doble-0? - La CIA té avantatge.
Porta'm en Blofeld.
Senyor, ell només parla amb el seu psiquiatre.
Ho sé. La vida s'alimenta del que vull.
[Blofeld] Es queden rectes al mig.
I llavors el porten a dalt.
Està així cada dia, boig com unn llum.
- [Blofeld] És el dia de la coronació. - Bé.
- Què és? - No és res.
[Blofeld] És el més net possible. Tothom vol una festa.
Sí, vull que em sentin els dos.
Que sigui una sorpresa.
Felix, m'hi apunto.
S'hi apunta.
Hi ha una noia a Santiago que vull que coneguis.
Paloma?
- Fas tard. Anem. - Jo...
Eeh, alguna cosa sobre un barret? París, eeh...
Eh? Quin barret?
Oblido coses quan em poso nerviosa.
Aquesta és la feina més important que he tingut mai.
És la teva habitació?
És un celler de vi.
D'acord, vine aquí.
No creus que ens hauríem de conèixer
una mica abans de, hum...
Oh... No, no, no, no.
Mm, no, em sap greu. Mm...
- D'acord. - Fes-ho tu.
Gràcies.
T'importa...?
- Això anirà de meravella. - Ho sé.
M'he estat entrenant durant tres setmanes.
- ¿Què? - Anem a fer una copa.
Bona idea.
Dos vodka martinis; sacsejats, no remenats.
Sí, señor.
- Per poder-te escoltar.
Per què brindem?
- Felix? - Per Felix.
Recorda'm que li porti un puro.
¿Vamos?
- És clar. - Okay.
En tindràs prou amb aquesta mostra?
Si l'ha utilitzat, sí.
Ara ja va.
Ups. Perdó.
Quins guants més dolents... Tot hi rellisca.
Perdona'm.
Quanta estona més?
[Obruchev] Ahà.
Cap a un nou futur feliç per a Spectra.
Ara ja està llest.
Ves per aquella banda.
Jo aniré per aquí.
Què és, això? Spectra bunga-bunga?
Has estat mai en una festa com aquesta?
Com creus que vaig aconseguir aquesta feina?
No et distreguis, ara.
Recorda, estem buscant el nostre científic rus.
Estic veient molts agents de Spectra.
Sí.
I s'assembla a tots ells.
Uau.
Amic teu?
Ciclop. Ens vam conèixer a Itàlia.
Em va fer obrir els ulls.
Porten auriculars.
Escanejant.
[Blofeld] Estarà net. És bo. És tan bo com pot ser.
- [Blofeld] És la meva festa. - Ah. Ja l'he trobat.
[Blofeld] Feliciteu-me, és el meu aniversari,
el dia de la meva coronació.
Qui és el de l'aniversari?
Hum...
- Ernst Stavro Blofeld. - És aquí?
No, és a...
[Blofeld] Fes camí. Segueix la música.
És a Londres, a la presó.
Com ho saps del cert?
Perquè jo l'hi vaig posar.
[Blofeld] ... sent la meva càlida abraçada.
Experimenta una deliciosa sorpresa.
Fem pasturar la humanitat
amb el nostre nou poder.
L'he vist,
el nostre petit científic rus.
- [Bond] El tens? - [Blofeld] Soc aquí.
- El tinc. - Queda't amb ell.
[Blofeld] Però et veig des del meu petit ull,
i el meu petit ull diu hola.
Ara, mira, ara,
sortim de les ombres com els déus de l'Olimp.
Vet aquí el final del nostre pària.
Oh, la meva càrrega, el meu germà...
James Bond.
Adéu, James.
Ets popular, aquesta nit.
[Blofeld] No pots córrer.
- És massa tard.
Ja s'està arrossegant sota la vostra pell.
No us espanteu, és inofensiu per a nosaltres.
Només per a ell. És tan deliciós.
Senyor!
Funciona.
Només moren els Spectra.
Hola.
Ets la meva escor...
- Hmm? - No? Oh.
Corre!
- Gràcies. Agafaré això. - No!
- Què ha estat, això? - Mata'l!
És hora de marxar. Anem!
Via lliure.
Puc intervenir?
Ves a buscar-lo. Jo els tindré a ratlla.
Tanqueu les sortides!
Paloma.
No el deixeu fugir!
[Paloma] Els tens?
[Bond] Gairebé.
No!
A terra!
Agafeu-los! No els deixeu escapar!
[Bond] Paloma, sé que estàs enfeinada,
però aquí està a punt de baixar el teló.
[Paloma] Puc aconseguir un cotxe. On el necessites?
Vaig cap allà.
No t'aixequis!
Mou-te!
Eh?
Vinga!
Tres setmanes entrenant-te, de debò?
Més o menys.
Encara necessitem un cotxe.
- ¡Salud! - ¡Salud!
On em portes?
Et porto amb la Mare, estimat.
Amb la Mare? Oh, no, no, no.
Ah, ets aquí.
No!
Queda't aquí!
- Estàs bé? - De meravella.
T'agafaré l'avió. Ho sento.
És una drecera.
Aquesta és la meva parada. Adéu.
- Ho has fet molt bé. - Tu també.
- La propera vegada, queda't més temps. - Ho faré.
- Ei, un puro per a en Felix. - Gràcies. Anem.
- Ciao. - Ciao.
Vinga, anem.
No, no, no, senyor, jo no pujo en això.
Bé, doncs és una llàstima, perquè no hi ha una altra opció.
Som-hi. Vinga.
A veure, a veure, què hi tenim, aquí?
Senyor, li acabo de salvar la vida, d'acord? Sisplau, recordi-ho.
Així que, sis plau, em podria dir què dimonis està passant?
On anem?
A un lloc segur.
Si més no, fes que sembli dur.
Gràcies, Felix, m'has fet caure en una trampa. Entra.
- Quina trampa? - Spectra és mort. Seu.
- Qui és mort? - Tots ells.
Bé.
Què és, això? Explica-m'ho.
No tinc paraules per descriure-ho a algú com tu.
Prova'n una.
És perfecte.
Un perfecte, què?
Què? Assassí.
Gràcies, Bond, la teva missió ha acabat.
- Per què no m'ha matat? - No has de respondre
- aquestes preguntes. Bond! - Per què Spectra?
- Bond, sisplau, deixa de fer aquestes preguntes. - Calla!
Parla.
Perquè mai vas ser l'objectiu previst.
Ell era un objectiu? Per què?
Vaig canviar l'ADN tal com nosaltres vam decidir.
Ara el pla ja s'ha dut a terme
- i estic confós. - Ei, ei, ei.
Qui és "nosaltres"? L'M t'ha fet crear això?
Ell aquí ja no hi fa res, Felix.
L'M et va encarregar d'eliminar Spectra?
- No responguis! - L'M és al darrere de tot això?
- Aquí no hi fa res! - Felix!
Ash, tanca la boca!
L'M em va ajudar a crear-lo.
Però, sisplau, ell no té la visió
- per poder usar-lo. - Bé, qui la té? Qui la té?
En Blofeld? Com ho sabia, que jo hi seria?
Oh!
Estic amb Safin. Ho entens?
Sí. Soc el Dr. Obrutchev.
Sé qui ets.
No sé tu,
però jo tinc una sensació a les entranyes... Potser l'Ash no està de la nostra banda.
Hem de tenir una conversa
sobre les teves companyies.
Estic amb tu.
Aquí hi ha molta sang.
Així doncs, on anem, ara?
Pugi a l'avió, doctor.
Aquesta podria ser la meva última missió.
- Què en penses? - Crec que només estàs buscant
una excusa per no ajudar-me.
-Ja ho tens.
La Paloma em va donar un puro perquè te'l fumessis,
i te'l fumaràs.
D'acord, però potser t'hauries d'encarregar de tot això, per ara.
Queda't quiet. Mantén la pressió sobre això.
Vaig a buscar una sortida.
No em moc d'aquí.
Saps, Felix? Cal que deixem de trobar-nos...
- Ooh. - Okay.
Jo era un gran fan seu.
Felix!
Això no pinta bé.
Ànim, Fèlix, de més magres les hem vistes. Som-hi.
És com quan jo era nen en aquell vaixell de gambes...
Ets de Milwaukee.
Ho soc? Creia que m'ho inventava.
- M'ha caçat.
Només deixa'm anar. Deixa'm anar.
Ho entens?
Sí. Sí.
Fes que pagui la pena.
James,
és una bona vida, oi?
La millor.
Felix.
Felix. Felix.
- Nom? - Bond.
James Bond.
Com va la jubilació?
Tranquil·la.
Hola. On és l'Obruchev?
Penso que ja us enteneu prou bé.
- Un informe, 007. - Gràcies.
00... 7.
Això et deu molestar.
On és?
Em va deixar... per un altre.
És, eeh...
- Llavors, l'has perdut? - Ja podeu entrar.
- Gràcies. - Gràcies.
Només ell, em temo.
Oh, et molesta, això?
Entenc per què li vas disparar.
Sí, bé,
tothom ho intenta com a mínim una vegada.
S'ha fet més gran, aquesta taula?
O tu t'has fet més petit?
No puc fer veure que no hi havia cares tristes
quan ens vas deixar, Bond,
però vas marxar tan lluny
que pensàvem que eres mort.
Ara, un cop vam saber que tu
eres, de fet, viu i bé, i...
treballaves per a la CIA, bé...
Bé, realment va ser un cop baix.
Bé, m'ho van demanar molt amables.
És una llàstima que no hagis perdut el teu toc.
Perquè no estaríem en aquest desastre.
És el teu desastre.
En Blofeld em va voler matar a Cuba,
però algú li va espatllar el pla.
I qui hagi robat la teva arma
la va usar per acabar amb Spectra.
Ara la teva arma està ves a saber on,
i ningú no sap qui la té.
Així doncs, ja et pots imaginar per què he tornat a jugar.
Ho estem investigant.
Puc identificar l'home que es va endur l'Obrutchev.
I què vols a canvi, Bond?
En Blofeld.
Impossible. És a Belmarsh.
Sí. Va dirigir una reunió de Spectra
a Cuba des de Belmarsh.
- Com? - No.
Com? Ningú no hi té accés. Ningú.
Per què no l'has eliminat?
Per què no vas eliminar Hèracles?
Responc als interessos del meu país, no als teus.
- I als d'en Felix Leiter? - És clar que no responc als d'en Felix Leiter.
Potser perquè és mort.
Ho sento.
Tenia molt respecte per en Leiter.
Mira, si tens informació, estaré encantat de rebre-la.
- Deixa'm entrar a Belmarsh. - No.
En Blofeld és l'únic membre de Spectra que encara respira,
- no em puc arriscar. - Oh, però et pots arriscar
a desenvolupar una arma dirigida a l'ADN
amb un científic corrupte durant deu anys?
No hi havia res que fes suposar que l'Obrutchev
estava treballant per a un altre. El tenia...
Déu meu, i ara tens set!
No tens cap dret a parlar-me així.
No tens dret a insinuar res sobre les meves decisions.
I si no em pots oferir res, ets irrellevant.
Tu has fet la teva part i t'agraïm el teu servei,
de nou. Adéu.
- Moneypenny, que entri el 007.
Pots anar-te'n, Bond.
Definitivament, és la mateixa taula.
- Gràcies. - Mm-hmm.
-Ves a Belmarsh.
Vull tot el que en Blofeld escolta,
mira i toca escanejat.
Escaneja cada racó d'aquella cèl·la.
Escaneja tota la presó.
De fet, escaneja tot aquell maleït home.
Senyor. Em posaré guants.
James... Mh...
Què fas per sopar?
- Així, no ets mort? - Hola, Q. T'he trobat a faltar.
Mmm! Fa molt bona olor.
- Esperaves algú?
Hum... No. Què... Perdona.
Oh.
És la primera vegada que... Serà aquí en 20 minuts,
no puc descentrar-me...
Necessito que em diguis què hi ha aquí.
No, he de parar la taula.
Saps, avui dia els fan amb pèl.
Vull que quedi molt clar que jo no estic autoritzat a ajudar-te.
- I he jurat... - Té a veure amb Hèracles.
Suposo que l'M no sap que sou aquí.
No, però s'està coent alguna cosa, Q,
i hem de saber què és.
Bé, no és mai de 9:00 a 5:00, oi?
Gràcies.
- D'això, Bond? - Sí?
Saps on ha estat, això?
A tot arreu, suposo.
A dins d'un sorral.
Oh! Gràcies.
Hum, és una base de dades.
No toquis això, sisplau.
Quines són les dades?
És ADN. Múltiples individus.
En què treballava l'M?
En alguna cosa que hauria d'haver tancat fa anys.
- Oh, mira. - Què?
N'hi ha més. Fitxers ocults.
Em van demanar que recuperés el que pogués
del disc dur de l'Obruchev just després de l'explosió,
i tinc l'agradava impressió que...
això és el que faltava. Sí. Un disc complet.
Per tant, l'Obruchev està treballant per algú
que va planejar matar a tot Spectra?
No a tots.
En Blofeld.
Em pots ensenyar els altres fitxers?
Mm-hmm.
Espera, això no pot ser només Spectra.
Oh, Déu meu. N'hi ha milers.
Qui són?
Estan per categories.
Em cal més temps per organitzar...
Hi ha hagut, eeh, bretxes
en el món de les bases de dades que contenen informació d'ADN.
- Les hem estat rastrejant. - Les nostres?
No vull pensar que ens deixin fora,
siguin els qui siguin.
Bé, en Blofeld ha de saber qui són.
Q, m'has de fer entrar a Belmarsh.
Bé, ell només parlarà amb una persona.
Qui? L'M diu que ningú no hi té accés.
- De veres? - Això diu?
Què voleu dir?
Puc tenir una vetllada agradable, sisplau,
abans que el món exploti?
Qui hi té accés? Qui?
- Bon dia. - Bon dia.
Un nou pacient. És estrany.
No pots dir això.
Ho sento, arribo tard.
No m'esperava un nou pacient.
Ho sento si t'he sorprès.
No. M'agraden les sorpreses.
Ets molt atractiva per ser una psicoterapeuta.
Ha de ser perillós per als teus clients.
Normalment són més un perill per a ells mateixos.
Dedalers.
Molt bonics.
- Els vas triar tu? - Sí.
Em van semblar agradables.
Ja saps que, si en menges,
poden fer que el teu cor es...
pari.
Aleshores no en menjaré.
En saps gaire, de flors?
El meu pare tenia un jardí.
Ell em va ensenyar.
Va morir quan jo era jove, però el meu interès es va mantenir.
És difícil perdre un pare.
Sobretot si ets jove.
Sí,
la mort té un efecte particular sobre els nens,
no creus?
Quin efecte va tenir sobre tu?
Profund.
Però una vegada vaig salvar una vida.
Crec que això va tenir més d'un efecte.
En quin sentit?
Salvar la vida d'algú
et connecta amb ell per sempre, el mateix que traient-l'hi.
Et pertany.
No soc gaire bo parlant de mi mateix,
per això he dut una capsa plena de memòria.
He pensat que et podria interessar.
De vegades els objectes poden ser més evocadors que els records.
No he oblidat mai els teus ulls sota el gel.
Em necessitaven.
És un xoc veure'ls tants anys després.
Encara em necessiten.
Estic gairebé atrapat en ells.
- Què vols? - Només un favor.
Me'l deus.
Vas matar la meva mare.
I el teu pare va matar tota la meva família.
Pares.
Vull que visitis algú per mi, portant això.
És inofensiu per a tu.
Tu ets l'única que ho pot fer.
No.
Per què faria qualsevol cosa per tu?
Perquè soc un home disposat a matar la persona que més estimes.
Ja he perdut a tothom a qui he estimat.
No hi ha res amb què em puguis amenaçar.
És molt trist sentir això, Madeleine.
Però no és veritat...
oi?
Madeleine Swann, de debò?
[M] Bé, sí. Ens hem pres la teva informació seriosament,
però això va ser fa cinc anys. No va sorgir res.
Bé, és molt intel·ligent i molt bona amagant coses.
És un actiu útil.
És l'única psiquiatra amb qui ell va acceptar parlar.
Havia de prendre una decisió...
Les teves decisions són el problema.
Aquesta arma va ser dissenyada per salvar vides
i eradicar els danys colaterals per als nostres agents.
Un tir net i precís cada vegada.
Però no podia constar als llibres.
Ja hi ha prou forats en la nostra seguretat nacional.
Si el món sabés què pot fer això...
- La gent mataria per tenir-ho. - Mm.
Mira...
Si és un error, recau sobre mi, amb totes les de la llei.
He dedicat la meva vida a defensar aquest país.
Crec en la defensa dels principis d'això...
D'això.
Però abans solíem tancar-nos en una habitació amb l'enemic,
el podíem mirar als ulls.
I ara...
l'enemic només flota en l'èter.
Ni tan sols sabem què busquen.
Blofeld.
Nosaltres ens hem espavilat per accedir a una base de dades dels seus objectius.
"Nosaltres"?
Oh, per l'amor de Déu!
Ja veig.
I després d'en Blofeld, què volen?
Bé, és difícil de dir.
Vull dir, m'imagino que líders mundials,
civils innocents, la llibertat, ja saps, aquest tipus de coses.
Oh, bé, en fi, només el de sempre.
Només el de sempre.
En Blofeld s'estava comunicant amb els seus agents a Cuba
a través d'un ull biònic que hem recuperat.
De res.
La destrucció de Spectra tindrà grans conseqüències.
Qui ho hagi fet serà molt perillós i poderós.
Necessitem tota la informació que puguem reunir.
Senyor.
Bond.
Així doncs, els rumors són veritat. Tens bon aspecte.
Tanner.
Senyor, hi ha novetats.
Anaven caient,
l'un darrere l'altre.
Només puc dir que va ser inquietant.
Espera a veure com es veu de prop.
- D'això, en Bond és al despatx. - Què?
Oh, Bond. Déu meu, fa que no et veig des de... des de... eeh...
- Com prova, estar jubilat? - Calla, Q.
Sé que heu estat en contacte.
I de vostè ja en parlarem.
- Què ha passat? - Ha estat reintegrat com a doble 0.
- Doble-0 què? - Què ens ha de dir?
En Q ha estudiat les mostres de sang que vaig recollir
de les víctimes del funeral.
Mirem això.
Què estem mirant?
Aquest és el funeral
d'un dels agents de Spectra morts de Cuba.
I aquí estan els membres de la seva família
que van entrar en contacte físic amb el cadàver.
Hem trobat Hèracles a les mostres de sang de cadascun d'ells.
Bé, ha fet una bona feina, Nomi.
Gràcies, senyor. Doble-0 què?
- Que són? - Són... Són nanobots.
Correcte.
Bio-robots microscòpics que poden entrar en el vostre sistema
a través del més mínim contacte amb la vostra pell.
Programats amb ADN per dirigir-se a persones concretes.
Hèracles va ser...
va ser dissenyat per ser l'arma més eficient del nostre arsenal.
Podia passar per diverses persones de manera inofensiva
fins arribar a l'objectiu previst.
Però l'Obruchev va modificar els nanobots
perquè matessin qualsevol persona relacionada amb l'objectiu.
- Qualsevol? - Bé, com que es basa en l'ADN,
amb més modificacions, sí.
Famílies, determinats trets genètics.
Variants d'un sol nucleòtid i polimorfismes
que podrien apuntar des d'un rang de persones fins a...
ètnies senceres.
Infecteu prou gent...
i la gent es convertirà en l'arma.
La nostra intenció no va ser mai que fos una arma de destrucció massiva.
Va ser...
Necessito trucar al primer ministre.
Tanner, posa en quarantena les famílies del funeral.
- Sí, senyor. - [M] I, Q,
pirateja l'ull biònic d'en Blofeld
i mira què hi pots trobar.
- Ja tens el que volies.
Visitaràs en Blofeld, a veure què en pots treure.
I trobeu-me el malaparit de l'Obruchev.
Senyor.
No tenim cap pista.
Logan Ash. Departament d'Estat. Ex Departament d'Estat.
Troba'l, i trobaràs l'Obruchev.
Mm...
Bona sort.
Gràcies.
Seré fora quan hagis acabat
amb la teva important preparació.
Serà un moment.
D'acord.
El globus ocular d'en Blofeld s'ha desbloquejat.
Accedint al flux de multimèdia rebut.
Sé que tu i ella vau tenir una història,
però l'hem estada vigilant al llarg dels anys.
Ha estat molt complidora.
Si en Bond fa qualsevol cosa estranya allà dins,
m'estaràs fent un gran favor,
així que no l'hi posis gaire fàcil, d'acord?
D'acord.
Ell és l'actiu més valuós que té aquest país.
Sé que tu i ell vau tenir una història,
però no deixis que et manipuli.
Si sents que estàs perdent el control...
Oh, Tanner, relaxa't.
No perdré el...
control.
Dra. Swann, bona tarda.
Sr. Bond.
007.
Sis i set. La cel·la especial dos ara està tancada.
Unitat de segregació segura.
Aquí és on us deixem. Bona sort.
Aconseguiu-nos un nom.
Ha de ser agradable posar-se al dia amb un vell amic tan regularment.
Estem més a prop que mai.
Oh, ha estat violent.
Té aquest efecte en totes les dones?
Meitat i meitat.
- És imprevisible. - Ha.
Aïllats a l'HSU.
Estàs tremolant.
No és una situació ideal.
Obriu la porta.
Obriu la porta!
- No! - Què passa?
James, no saps què és, això.
No m'ho facis fer.
Sisplau.
D'acord. Obriu les portes.
- Obre la porta. - Obre-la.
Què...
On vas?
A casa.
- La vaig a buscar. - Espera.
- Ell no parlarà sense ella. - Només espera.
Entrega especial.
James.
Hola, Blofeld.
Potser em pots ajudar.
Cuba era tota una festa.
- Per cert, per molts anys. - Gràcies.
Estic intentant reconstruir el que va passar.
Vull dir, tu eres allà, o aquí,
amb la gent més poderosa del món,
els teus amics, tothom en una habitació, jo amb la soga al coll,
i les teves mans sobre l'arma més valuosa que existeix.
És com...
Era com un testimoni de la teva grandesa.
Una celebració del que és Ernst Stavro Blofeld.
Sí, James.
Sí.
Però llavors tot es va espatllar, oi?
El meu estimat James, què vols?
Els teus enemics s'estan apropant, Blofeld.
I el gir més gran
és que si em dius qui són,
jo podria salvar-te la vida.
Mm, el meu àngel venjador.
El meu lluitador per les causes perdudes.
Ara fins i tot lluites per la meva.
Però estàs fent la pregunta equivocada.
Sí, Cuba va ser una decepció,
però tots plorem el dia del nostre aniversari.
T'has de preguntar
per què som aquí?
Accedint a l'arxiu 472.
Hmm. Vas elegant, Bond.
473.
474.
475.
476, 477, 478.
479.
Logan Ash. És un plaer coneixe't.
Oh, Déu meu, és ell.
Ho sento per la teva pèrdua.
Crec que saps a qui represento i per a qui treballo.
Tenim una oportunitat per a tu.
Continues tornant a mi.
Pensava que no et tornaria a veure mai més,
però el destí ens dibuixa junts.
Sí. En Q acaba de veure en Logan Ash.
-Ves. - Sí.
Ja em diràs què passa.
Ara el teu enemic és el meu enemic.
Com ha estat, això?
Bé, si vius prou temps...
Sí. Mira'ns.
Dos vells en un forat
intentant esbrinar qui ens està jugant una mala passada.
Ella encara t'estima. Ho sabies?
I li vas trencar el cor. I ella et va trair.
Ella és irrellevant.
Mm, jo no la descartaria tan de pressa.
Tu mateix ho has dit, és molt bona amagant coses.
I quan el seu secret surti a la llum, que hi sortirà,
serà la teva mort.
Només dona'm un nom.
- Madeleine.
Sisplau, només... Sisplau, sense jocs.
Madeleine.
Oh, saps què? Vosaltres dos m'hauríeu de venir a veure.
Una mica de teràpia de parella.
Simplement he de veure't la cara quan ella et digui la veritat.
Només digue'm qui són, Blofeld...
i després me n'aniré. Et deixaré sol.
No, no vull que te'n vagis.
Ara que ens estem redescubrint.
Hmm. D'acord. Acosta't.
Has tingut molta paciència. Et diré una cosa
per tal que no hagis hagut de fer tot aquest camí per res. Acosta't.
Compte, Bond.
Vaig ser jo.
- Tu has destruït Spectra? - No.
La tomba de la Vesper.
La Madeleine no va fer res. Ho vaig fer tot jo.
Sabia que aniries a visitar-la,
només em faltava esperar el moment adequat.
Ella t'hi va portar directament
des de la bondat del seu cor.
I després la vas deixar, per mi.
- No importa. - Oh, sí que importa.
Ella encara t'importa, no?
El meu pobre sonadet.
Sempre has estat molt, molt sensible.
Això no funciona.
Continua.
Tot aquest temps perdut,
la vida que podies haver tingut.
I la raó de tot això és tan bonica,
tan exquisidament bonica,
que vens a mi buscant respostes,
mentre que l'única persona que ho sap tot és ella.
És la Madeleine. Ella calla els secrets que busques.
Cadascun d'ells. A mi no em calia matar-te.
Jo gairebé ja t'havia trencat.
Et volia donar un món buit...
com el que tu em vas donar a mi.
N'hi ha prou perquè gairebé me'n penedeixi.
Eh, gairebé.
Mor.
Hmm?
Mor, Blofeld. Mor.
Jesús. Obre la porta.
Bond! Bond! Bond!
- Obre la porta. Bond! 1302
- Sonadet.
En què dimonis estàs pensant? Sí, sí, sí, sé com interrogar un actiu.
- L'interrogatori s'ha acabat. - Tanner, no em donis lliçons!
Bond, has violat la regla més important
de tot el refotut manual de jocs.
No et moguis.
Jo... Les necessitaré, em temo.
És mort.
És una bona cosa que no hi estiguis relacionat,
o també series mort.
- Com m'ho trec, això? - Oh, no pots. No es pot.
Els nanobots no són només per Nadal.
Un cop Hèracles és al teu sistema, hi és per sempre.
Han trobat el cotxe?
L'hem rastrejat, però ella l'ha abandonat.
Li han escorcollat el pis, però no era a casa.
- És una d'ells? - No ho sé.
James,tens alguna idea d'on pot haver anat?
No. No la conec gens.
Això és per mi?
No.
Llavors, per què has vingut?
Perquè tu m'ho vas dir.
No pensava que te'n recordaries.
Me'n recordo de tot.
M'has de dir qui et va donar el verí, Madeleine.
És mort?
Sí, és mort.
Bé.
Em va dir que no em vas trair.
Entenc que no estàs fet per confiar en la gent.
- Tu tampoc. - Llavors vam ser ximples d'intentar-ho.
Jo ho volia.
No sé si volies que vingués aquí,
o per què vas intentar matar en Blofeld,
o qui te va donar el verí per fer-ho,
o quant de temps has estat treballant per ells,
però el que sé...
és que durant cinc minuts de la meva vida vaig tenir la sensació
que ho volia tot amb tu.
I no és perquè desconfiés.
Era només aquesta sensació.
Sé que he vingut aquí per descobrir qui t'ha donat el verí.
Però no me n'aniré sense que sàpigues
que t'he estimat, i t'estimaré,
i no em penedeixo de cap moment de la meva vida
que m'ha portat fins a tu.
Excepte quan et vaig posar en aquell tren.
Saps què és el pitjor de tu?
La puntualitat?
No.
El meu... sentit de l'humor?
No.
- Què? - Et veus...
Et veus increïble.
Aquesta és la Mathilde.
Hum...
Hola. Sóc en James. 1364
Senyor, hem localitzat en Logan Ash. 007 vol parlar-li.
- Molt bé, 007. - Gràcies, senyor.
Permís per capturar o matar.
Hem aclarit això amb els americans?
Concedit. I gràcies per preguntar.
Segueixo el protocol, senyor.
Bé, el teu predecessor era menys correcte.
Per ser justa, el comandant Bond m'ha dirigit.
Bé, m'alegro que els dos tingueu bona relació.
- Senyor.
Has localitzat la Dra. Swann?
Em temo que no, senyor.
Gràcies.
Si sents un soroll, què faràs?
M'amago.
Molt bé. Un petó.
- Bona nit. - Bona nit.
- Digues bona nit al senyor. - Bona nit.
Bona nit.
No és teva.
Però, mm, els...
Però, els ulls blaus, els...
No és teva.
D'acord.
T'he d'ensenyar una cosa.
Un altre nen?
Què passa amb el teu pare i les habitacions secretes?
Explica-m'ho.
Volia portar-te aquí abans.
Per dir-t'ho tot.
En Blofeld va ordenar al meu pare
que matés aquesta familia.
El nen va sobreviure.
Es diu Lyutsifer Safin.
Quan jo era petita, va venir aquí per matar el meu pare.
Però en canvi ens va trobar a mi i la meva mare.
Em va salvar la vida.
I ara ha tornat.
- I què vol? - Venjança.
A mi.
- Qui eren? - Enverinadors de Spectra.
El meu pare va organitzar un banquet per a ells
i va fer servir la seva pròpia recepta a les postres.
Dioxina.
Devien patir de forma horrible.
El nen va quedar senyalat de per vida.
La família tenia una illa.
Li deien el Jardí del Verí.
Oh, llavors...
En Blofeld els la va prendre i la va mantenir,
ara en Safin l'ha recuperat.
Q, troba un tal Lyutsifer Safin.
Parador desconegut i sense fotografies recents,
però t'enviaré imatges d'ell de petit.
I una foto d'una illa. Així que, ja ho saps, fes tot el que puguis.
I em caldrà un avió per arribar-hi, un de gran.
T'enviaré la meva localització aviat.
El trobaràs?
Hi ha mil raons per trobar aquest home.
I tu m'has donat una raó per matar-lo.
Tinc gana.
Com està?
Gens malament.
Perdoneu.
- Sí? - Bond.
Has trobat l'illa?
Sí, forma part d'una cadena
en aigües que es disputen el Japó i Rússia.
Hi ha una planta química que es va construir durant la Segona Guerra Mundial;
sembla que té força història.
Senyor, la Intel·ligència japonesa
informa d'activitat sospitosa a l'illa.
Q, puja les imatges de satèl·lit que t'acabo d'enviar.
Aquestes es van fer durant els últims dies.
- Si en Safin és allí... - Llavors també hi és Hèracles.
[Q]On necessites l'avió, Bond?
Espera, Q. El 007 ha localitzat en Logan Ash?
Se li està apropant. T'envio la seva localització.
Pensava que seguia en Logan Ash, no a mi.
[Tanner] Què? Ella el segueix.
[Moneypenny] James, on ets?
Posa-la al darrere.
Ja està. Aquí. Vigila amb el cap.
On anem?
Anem a fer una aventura, estimada. No et rasquis.
Q, necessito aquest avió, i ràpid.
Soc a prop de la base de l'OTAN d'Orland.
Creus que me'l pots portar?
Correcte. Correcte, sí. Hi serem.
- Gràcies. - Mama.
M'ha picat un mosquit.
Tranquil·la.
Du-dú, t'agraden els mosquits?
Mama.
- Els mosquits tenen amics? - No ho sé.
No ho crec.
No et giris.
James.
Mathilde!
Els tenim a sobre!
Surt d'aquí! James!
Quedeu-vos aquí.
Tornaré aviat.
A qualsevol que entri per aquella porta, li dispares.
A no ser que sigui jo.
No diguis res, d'acord? Estigueu tranquil·les.
Ei!
Va! Va!
Allà! Atropella'l!
Bona jugada, Bond.
No podràs aturar-lo...
... i doncs, per què no m'ajudes, germà?
Jo tenia un germà.
Es deia Felix Leiter.
Vols que et porti?
On eres?
Seguia la teva pista.
- L'Ash? - Mort.
Han agafat la Dra. Swann.
I la seva filla.
Jo... no sabia que tenia una filla.
L'M m'ha aconseguit l'avió?
El nostre avió. Jo vinc amb tu.
Gràcies, 007.
- Hola, Q. - Bond.
Sento haver-te tret del llit.
[M] Els objectius d'aquesta missió són tres.
Confirmar la presència d'Hèracles.
Matar l'Obruchev i en Safin.
Treure la Dra. Swann i la seva filla de l'illa.
I, Bond, espero que hi siguin.
- Gràcies, senyor. - Senyor.
Permís per reassignar el comandant Bond com a 007.
Només és un número.
Molt bé. D'acord.
Bona sort.
Bond, el teu rellotge.
Conté un radi limitat de pulsacions electromagnètiques.
Tallarà qualsevol circuit en una xarxa cablejada
- si t'hi acostes prou. - Mm-hmm.
I com és de potent?
Ho és prou.
"Ho és prou", què vol dir?
No hem tingut ocasió de provar-lo com cal, ves amb compte.
D'acord, això és Q-DAR.
Cartografiarà l'espai mentre us hi moveu.
No toquis això.
I la sang intel·ligent us seguirà la pista...
Ups... i les vostres vitals.
Bond, t'importa fer un glopet o dos mentre treballes?
- Què et sembla? - Bé, no bec des de fa
tres o quatre hor...
- Hores. - Uau.
No sembles tu.
- Au! - Bé.
Suposo que saps com funciona l'ocell silenciós.
[Bond] No, ni idea.
[Nomi] Gravetat.
Benvingut, Sr. Safin.
I benvinguda la seva família.
Com està la cosa?
Molt, però que molt bé, Sr. Safin.
- La meva petició? - Svetlana?
[Safin] Continua.
- Què és, això? - L'assegurança.
Un simple cabell que cau del teu cap
i ara tinc la teva vida a les meves mans.
I la teva.
T'han haver de fet molt mal per amenaçar una nena.
A tu no te n'han fet tant?
Tu estimes un assassí.
Tu vas tenir la seva filla malgrat el seu rebuig.
T'has amagat i mentit tota la vida.
Faries qualsevol cosa...
per sobreviure.
Tu m'entens de la mateixa manera que jo t'entenc.
Mou-te.
El jardí del meu pare.
Era el seu tresor tòxic.
Deixa'm ensenyar-l'hi.
- Dona-me-la. - No.
Jo la puc protegir.
Mathilde.
Recorda el que t'he dit. No toquis res. D'acord?
Mathilde.
És un jardí de verí...
però és totalment segur.
El meu pare va fer això.
Estimava tantíssim les seves plantes, que els cantava.
Us vull ensenyar una de les meves preferides.
Algunes d'aquestes plantes són molt perilloses,
però no totes són per fer mal a la gent.
Tinc plantes que poden fer tot tipus de coses.
Mathilde!
No.
Aquesta et fa fer el que et diuen,
així doncs, no et portis mai malament,
i porta't sempre bé.
No t'has de portar malament, Mathilde.
I la teva mare tampoc.
Mai.
- T'agrada estar aquí? - No.
Bé, ja t'hi adaptaràs.
Jo vaig créixer aquí,
i tu també ho faràs.
Quina nena més bonica.
Potser hauríem de prendre el te.
- No. - Feu-li veure la llum.
No, no ens pots separar!
- Mathilde! - Mama!
Recorda el que t'he dit. Vindré a buscar-te. D'acord?
No et preocupis.
Em tens a mi.
[P] Tan aviat com tinguis una mínima visió de l'illa,
baixa l'altitud i mantén-te per sota del radar.
Has volat mai en un d'aquests?
No.
[Q] No us oblideu de desfer-vos del paracaiguda
ni d'obrir les ales.
La gravetat no sempre és la vostra amiga.
Busqueu una estructura de formigó al costat oest de l'illa.
És la vostra millor aposta per entrar.
Sortim a l'aire, Q.
Molt bé.
Heu entrat en una base submarina de la Segona Guerra Mundial.
No sembla que hi hagi gaire activitat.
De tota manera, compte amb les càmeres.
Fes servir el rellotge, Bond.
- Què està passant? - És l'equip.
Les càmeres estan apagades.
Tot el sector inferior.
Reiniciaré el sistema.
Molt bé. Ah, ja sou aquí.
- Senyor, són dins. - Sí, ho rebem.
Hauria de poder veure l'arquitectura química de la planta.
-[Moneypenny] Quin dels dos és en Bond? - [Q] És la... la lletra psi.
- És el trident. - [Bond] Digue'ns on som.
D'acord.
Sou a l'extrem d'un carrussel tòxic.
L'activitat principal hauria d'estar cap al nucli central,
que està directament a sobre vostre.
Bond.
Bond, hi ha alguna cosa...
Hi ha alguna cosa més endavant,
No puc esbrinar què és. És...
Aquestes parets són massa gruixudes.
Bond.
Bond? 007, em reps?
Els hem perdut.
Han entrat en un punt cec, senyor.
No puc esbrinar què és el lloc on han entrat.
Bé, doncs recupera'ls.
Mira aquestes portes.
Això era un dipòsit de míssils.
Sí.
Seguim.
[Bond] Tothom, allà! Al racó! Ara!
- Què? Com? - Moveu-vos!
Moveu-vos! A terra!
Alarma.
A terra, noi.
Què... Què esteu fent?
No podeu explotar laboratori, sisplau.
Això és una missió suïcida. Vinga.
No sotireu mai vius d'aquesta illa.
Això era la granja.
I aquesta és la fàbrica.
Ho estan produint en massa.
Nomi, vine i mira això.
A veure, no pots aturar això, senyor.
Tenim gran pla, saps.
- Tenim grans números. - Què és, això?
És una simulació.
No només ataquen individus.
Mataran milions de persones.
Aquesta vegada no li cabrà en una maleta, senyora.
Ja m'està posant nerviosa.
Doncs fes que calli.
Au!
El meu nas!
Hem de destruir tota la instal·lació.
No cal usar la violència.
Senyor Safin, fan servir explosius.
- Calla. - Sr. Bond,
vostè té una cosa meva i jo tinc una cosa seva.
Per què no ve fins aquí i en parlem?
Com adults.
En Safin, on és?
Si no torno,
envia-ho tot a la merda.
No tenim prou explosius per fer-ho.
D'acord, però ells no ho saben.
Ha.
Ha dit que te l'has de beure.
- Per la teva salut. - Confies en ell?
Em va fer matar el teu últim amo.
Per què penses que va deixar que t'unissis a ell?
Crec que vol que t'ho beguis.
Vull que em torni la meva filla.
Ha dit que si et portes bé, la veuràs. Beu.
Saps què fa aquesta flor?
Et deixa cec.
Només una gota d'això als teus ulls,
i ja no hi tornaràs a veure.
Perdre un ull és una tragèdia.
Perdre els dos...
- Sense jocs. - Això no és cap joc.
Benvingut.
Deixi-la a terra.
La pistola.
A poc a poc.
- És lleugera com una ploma. - D'acord!
Sisplau, segui.
Tot anirà bé.
T'ho prometo, tot anirà bé.
James Bond.
Una història de violència.
Llicència per matar.
Vendetta amb Ernst Blofeld.
Enamorat de Madeleine Swann.
És com si estigués parlant amb el meu propi reflex.
Hem pres decisions lleugerament diferents.
No. Simplement hem desenvolupat diferents mètodes per aconseguir el mateix objectiu.
Però les seves habilitats moriran amb el seu cos.
Les meves sobreviuran molt després d'haver-me'n anat.
I la vida consisteix a deixar alguna cosa enrere.
Oi?
No ha de ser desagradable.
Vostè deixa la meva nena en pau, i jo deixo la seva.
Què en pensa?
Penso que tens raó.
Gràcies.
Crec que som iguals.
Tots dos sabem què se sent
quan t'ho prenen tot
fins i tot abans que haguem entrat en la lluita.
Hauria estat bé de tenir una oportunitat,
no creus?
Només que... tothom hauria de tenir una oportunitat.
Però aquesta cosa que estàs construint
posa a tothom
en un camp de batalla mundial.
Ningú tindrà cap oportunitat.
El que ningú no vol admetre
és que la majoria de la gent vol que els passin coses.
Ens diem mentides sobre la lluita per poder decidir
i per ser independents,
però realment no ho volem, tot això.
Volem que ens diguin com hem de viure,
i després morir quan no estiguem mirant.
La gent vol l'oblit,
i uns quants hem nascut per construir-lo per ells.
Així que soc aquí, el seu déu invisible...
infiltrant-se per la seva pell.
Ja saps que la història no és amable amb els que juguen a ser Déu.
I vostè no?
Tots dos eradiquem persones per fer del món un lloc millor.
Només que jo vull ser una mica... més endreçat.
Sense danys colaterals.
Vull que el món evolucioni,
però vostè vol que segueixi igual.
Afronti-ho...
- L'he convertit en inútil. - No.
No mentre hi hagi persones com tu al món.
I amb tot el respecte per l'enormitat del que...
has creat,
l'únic que estàs fent realment és estar en una llarga cua
d'homenets emprenyats.
No estic emprenyat, només soc apassionat.
Desactivi els seus explosius, surti de la meva illa,
i es podrà endur aquest preciós angelet.
I la Madeleine?
- Es queda. - Saps que no ho puc consentir.
Doncs és una llàstima.
Ella esperava que ho faria.
Ella sap que aquest és l'únic camí que té per sobreviure.
No, li has fet creure això.
Quina mare no se sacrificaria per la seva pròpia filla?
Això és el que li va passar a la teva?
La meva mare estava ajaguda als meus peus mentre la veia morir.
Espera! Espera. Espera.
Faré el que vulguis.
Sí, ho farà.
Et... demano disculpes.
Ho sento.
Opcions senzilles, senyor Bond.
Com ara... vol morir davant de la seva filla?
O s'estima més que la seva filla mori davant seu?
No. No. No. No. No.
Ho sento.
Look at your father, Mathilde. Mira el teu pare, Mathilde.
Això és poder.
Ho sento.
Ho sento de veres, de veres.
James!
- On és?
La primera càrrega és al moll,
- llesta per ser recollida, doctor. - Molt bé.
El meu Dudú.
Hmm...
Si no vols que et protegeixi, llavors...
ves-te'n.
Moveu-vos. Els primers compradors estan arribant.
Senyor, acabo de detectar una activitat sospitosa.
Diversos transports d'alta velocitat es dirigeixen cap a l'illa.
Origen desconegut.
Encara no hi ha cap senyal del 007.
Vinga, Bond. On dimonis ets?
És una situació desesperada, senyora. Sisplau.
Bond.
La festa és més gran que la reserva.
Escolti, senyora, sisplau, deixi'm anar.
N... no hi ha cap sortida.
Aturin aquesta bogeria.
S'ho mirin com s'ho mirin, no tenen cap oportunitat.
Ei, ei, tinc una ampolleta molt bona per a la teva gent,
per a la diàspora de l'Àfrica Occidental. Pot ser una bona cosa.
Saps, no necessito cap laboratori 1870
per exterminar tota la teva raça de la faç de la Terra.
- Saps quina hora és? - Què?
L'horar de morir.
No!
Sortiu! Sortiu!
Han anat a un nivell inferior.
Hi ha d'haver una escala cap avall.
Mama?
He perdut el petit Dudú.
Mathilde. Mathilde.
T'he buscat per tot arreu. On eres?
M'he amagat tal com m'has dit.
T'estimo.
Jo també. T'estimo.
Ens en hauríem d'anar.
Soc en Q. Em rebeu?
Vinga, 007, soc en Q.
Trànsit. Tenim trànsit.
- Crec que ens han localitzat. - Són dos MiG russos.
Trànsit. TCAS, tens el control.
Ho entenc, i ho estic fent el millor que puc.
Sisplau, espera.
Senyor, tinc la Marina,
els japonesos, els russos, tots a sobre.
Demanen saber per què tenim un C-17
sobrevolant una illa en disputa.
No els diguis res, encara.
- Ah, just a temps. - Nomi, coneixes...
la Madeleine, la Mathilde, són la meva, d'això...
- Ei. - Hola.
Família?
Q. Q, hi ets?
Sí. Bond.
Tenim algun vaixell de la Marina Reial...
- per aquí a prop? - Eh, sí. Per què?
Necessitem un atac immediat en aquesta localització.
L'illa sencera
és una planta de fabricació per a Hèracles.
No tenim autorització per atacar amb míssils, oi?
Mm-mm.
Bond, hi ha una altra cosa que hauríeu de saber.
Diversos vaixells no identificats es dirigeixen cap a vosaltres.
Venen per l'Hèracles. A quina distància?
Uns 20 minuts.
Q, posa'm en contacte.
- 007. - M.
La nostra operació està atraient força atenció internacional.
Estem mirant què hi podem fer.
Vinga.
Som-hi. Vinga.
A fora farà fred, així que..
vull que et posis això.
Així estaràs calenta.
He d'acabar això. Per nosaltres.
Ho sé.
Només serà un minut.
Les protegiré.
Això et pot servir.
Gràcies.
Q, parla'm.
Hum, els nostres convidats no invitats són a 15 minuts.
[M] Bond, aquí M. La situació és diplomàticament complexa.
No tenim opció. Dispareu quan us avisi.
Si llancem un atac, els russos, els japonesos
i fins i tot els americans voldran respostes.
Bé, no els en doneu cap.
Ments racionals, Bond.
Estic intentant salvar la situació per no anar cap a una guerra total.
Mallory, si no fem això,
no quedarà res per salvar.
Dispareu quan us faci el senyal.
[Q] 007, hi ha un altre problema.
- Aquella habitació on eres. - Sí, ho sé, ho sé.
He d'obrir les portes blindades.
Si no, els nostres míssils rebotaran
com en un llit elàstic.
Sí, ho sé, ho sé.
Troba la sala de control. Hauria d'estar en una torre
just a sobre de les portes blindades.
Els míssils arribaran nou minuts després del llançament.
Creus que pots fer-ho abans que arribin els vaixells?
Temps de sobres, temps de sobres.
Bond. Bond, em reps?
Sí.
Sí, Q.
Et rebo.
Sona com si fossis en una melé de rugbi.
Li acabo d'ensenyar a un paio el teu rellotge.
Ha fet uns ulls com unes taronges.
Bé, bé. Ara, has trobat la sala de control?
Bé, el meu rus està una mica rovellat, però crec que sí, sí.
Molt bé, Q.
Hum, He fet una mica de recerca.
- Esquemes antics... - Q, necessitaré una mica de...
Sí?
Bond?
- Hola? - Potència.
Potència?
Bé, la infraestructura es deu remuntar als anys 50,
així que tindrà un sistema de commutació
força complicat.
Ara, l'ordre que has de seguir
cal que sigui extremament precís.
Estàs buscant un panell de control.
Hi hauria d'haver un mecanisme de contrapès.
Molt bé, escolta amb molta atenció, 007.
El primer que has de fer...
Ja està!
Crec.
Sí, això és això. Llanceu els míssils.
No fins que no hagis sortit d'aquí.
Q, digues a l'M que llanci els míssils ara.
Bé. D'acord. d'acord. Entesos.
M, Bond diu foc.
Aquí HMS Dragon.
- Almirall. - Senyor.
- L'M és aquí. - Quines són les meves instruccions?
Té permís per fer el llançament.
Roger. Llançant l'atac.
Míssils aeris. Tens nou minuts.
No.
No. No, no!
Quina destrossa que has fet. Com un animal.
Ara tots dos estem enverinats amb el cor trencat.
Dos herois en una tragèdia de la nostra pròpia creació.
Som la seva maledicció de qualsevol persona que toquem.
Un cop a la barbeta,
un petó...
els mataria a l'instant.
Sí...
Madeleine.
Sí, Mathilde.
Tu m'has fet fer això, ho veus?
Ha estat la teva opció.
Q. Q, hi ets?
Bond, ets aquí.
Estan segures, Q?
Sí, ho estan.
Bond, has sortit de l'illa?
Hi ha un petit problema amb les portes blindades.
No trigaré ni un segon.
No, no, no, Bond, els míssils ja venen.
Surt d'aquí d'una vegada.
Q, com puc, eh...
Com destrueixo tot això?
Si les portes del dipòsit estan obertes,
els míssils ja ho faran.
No. No, no, no. Si estàs contaminat, com...
Com t'ho treus?
Tu saps tan bé com jo que no pots.
És... és permanent.
És etern. Per això l'hem de destruir.
Per l'amor de Déu, James, surt de l'illa.
És inofensiu tret que siguis a prop de l'objectiu.
Sí. Bé, això no funcionarà.
Oh, Déu meu. Oh, Déu meu.
És per la Madeleine.
Així està bé, Q.
Així està tot bé.
Em pots posar amb la Madeleine, sisplau?
Sí, és clar. Que estúpid que soc.
Nomi, em reps? Em pots passar la Madeleine?
Madeleine.
- James. - Madeleine.
Soc aquí.
On ets?
Ho has fet?
- James? - Sí.
Sí, ell... és mort.
- Esteu bé, les dues? - Sí.
Bé. Esteu segures. Això és bo.
Has deixat l'illa?
No. Hum...
No ho aconseguiré.
Què?
- Madeleine. Madeleine. - Ho has promès.
Només surt de l'illa.
Sé que ho pots fer, això.
Ara tot està bé.
No queda ningú per fer-nos mal.
Madeleine...
has fet...
la cosa més bonica que he vist mai.
És perfecta.
Perquè va venir de tu.
Oh, Déu meu. L'ampolleta.
T'ha enverinat.
Sí.
Hi ha d'haver una manera.
Només ens cal més temps.
Si només tinguéssim més temps.
Tens tot el temps del món.
T'estimo.
Jo també t'estimo.
Ella té els teus ulls.
Ho sé.
És molt difícil de saber què dir,
però vaig pensar que ens hauríem de reunir i recordar. I jo...
vaig pensar que això era apropiat.
"La funció de l'home és viure, no existir.
No perdré els meus dies intentant allargar-los.
Faré servir el meu temps". [Jack London]
Per en James.
- James. - James.
James.
Bé, tornem a la feina.
Mathilde.
Què? T'explicaré una història...
sobre un home.
Es deia Bond.
James Bond.
["We Have All the Time in the World"]
♪ We have all ♪
♪ the time ♪
♪ in the world ♪
[Subtítols: Pilar Sala i Alfred Sala]
♪ Time enough for life ♪
♪ to unfold ♪
♪ all the precious things ♪
♪ love has in store ♪
♪ We have all ♪
♪ the love ♪
♪ in the world ♪
♪ If that's all we have ♪
♪ you will find ♪
♪ we need nothing more ♪
♪ Every step ♪
♪ of the way ♪
♪ will find us ♪
♪ with the cares ♪
♪ of the world ♪
♪ far behind us ♪
♪ We have all ♪
♪ the time ♪
♪ in the world ♪
♪ Just for love ♪
♪ nothing more ♪
♪ nothing less ♪
♪ only love ♪
♪ Every step ♪
♪ of the way ♪
♪ will find us ♪
♪ with the cares ♪
♪ of the world ♪
♪ far behind us, yes ♪
♪ We have all ♪
♪ the time ♪
♪ in the world ♪
♪ just for love ♪
♪ Nothing more ♪
♪ nothing less ♪
♪ only love ♪