Madeleine?
Vill du ha mer att äta?
- Jag är törstig! - Du äter för mycket för att du är deprimerad.
Madeleine!
Ja?
- Madeleine! - Ja, mamma?
- Jag är törstig, älskling. - Jag kommer.
- Vill du ha din medicin? - Ja, min egen.
- Ska jag leka med dig efteråt? - Jag väntar på att pappa ska komma hem.
- Vad tror du att pappa gör? - Han är en läkare.
- Han gör människor friska. - Nej, nej.
- Din far dödar människor. - Nej.
Du kanske gillar mördare?
- Mamma. Mamma! - Jag orkar inte leka...
- Mamma! - Låt mig vara!
Men öppna!
Öppna dig nu!
Mamma!
- Är Mr White hemma? - Nej, han är borta.
Jag heter Lyutsifer Safin.
Din man dödade min familj.
Jag sa ju att han är borta.
Jag vet. Detta kommer att skada honom mer.
Är du okej?
Ja.
Nu går vi.
Hur är utsikten?
Jag vänjer mig.
Kan du köra snabbare?
Vi behöver inte åka snabbare. Vi har all tid i världen.
Du kan inte låta bli att se dig över axeln.
- Vad? - Ingen kommer.
Jag tittade inte över axeln.
- Jo, det gjorde du. - Nej. Ska bråka om det här?
Vad bränner de?
Hemligheter. Lyckönskningar. Att släppa taget om det förflutna.
Att bli av med gamla saker, in kommer det nya.
Vart försvann du?
Idag vid vattnet. Berätta för mig.
Jag ska berätta om du berättar om Vesper.
Är det därför vi är här?
- Hon är begravd på Akropolis. - Jag vet var hon är begravd.
Kan du förlåta henne? För oss?
Jag lämnade henne bakom mig för länge sedan.
Så länge vi tittar över axeln är det förflutna inte dött.
Du måste släppa henne, även om det är jobbigt.
Du menar om vi ska ha en framtid?
Så jag gör det här och sedan...
...ska jag berätta alla mina hemligheter.
Okej.
DEN MASKERADE MANNEN
Jag ska gå och göra det här, och sedan kommer jag tillbaka till frukost.
Tack.
Och sedan ska du berätta vart vi ska härnäst.
Hem.
Jag saknar dig.
FÖRLÅT MIG
Madeleine?
Blofeld sänder sina hälsningar.
Du vet...
Madeleine är en dotter till Spectre.
Hon är en dotter till Spectre.
Ditt bagage är redan nere, Mr Bond. Som din fru begärde.
Du hade rätt.
Att släppa taget är svårt.
James. Vad hände?
- Vad hände? - Hur visste de att jag var här?
- Vad pratar du om? - Madeleine, hur visste de att jag var här?
- Jag har ingen aning om... - Spectre. Hur visste de det?
Vad pratar du om? James!
Jag gjorde ingenting.
Vi sticker.
Det är något jag måste berätta.
Såklart det finns.
James!
Svara!
Det är Blofeld, min älskade.
Din pappa skulle vara så stolt över dig.
Ditt offer blir vår ära.
- Jag förstår inte. - Bravo.
James, varför? Varför skulle jag förråda dig?
Vi har alla våra hemligheter, vi har bara inte kommit till dina än.
James, lyssna på mig.
Jag dör hellre än att du tror att jag är...
James!
Göra någonting. James!
Säg något, James!
Snälla.
Okej.
Kom.
Så det här är slutet?
Det är slutet.
Hur ska jag veta att du är okej?
Det gör du inte.
Du kommer aldrig att se mig igen.
FEM ÅR SENARE
- Vi är inne. - Fortsätt.
Kom ihåg att säkerhetskopiera all data ikväll på grund av serverunderhåll.
Är du okej?
SL5, smittkoppsviruset jag använde i morse, har du sett det?
Jag stoppade den i...
Valdo, har du sett en låda smittkoppor?
VALDOS MAT SMITTKOPPOR
Det här var bra soppa. Nu är den förstörd, även om det är ett skämt.
Min tomatsoppa är mer komplex än era hjärnor tillsammans.
Valdo, det där var inte snällt.
En dag ska jag lägga Ebola i ert te.
Och då ska jag se när era ansikten svettas blod-
-och jag kommer att skratta.
Trevligt. Ta det lugnt.
Han har en skrämmande fantasi, eller hur?
Dr Obruchev.
De kommer.
- Vilka? - Spectre.
- Safin. - Försök inte stoppa dem.
Det här är vad vi har väntat på.
De kommer att be dig att gå in i kylen på säkerhetsnivå fyra och ta bort vapnet.
Ingen får se vad du gör.
De kommer inte att döda dig. De tror att de behöver dig.
Kommer de inte att döda mig?
Jag överför filerna nu.
Nu är det gjort. Vad ska jag göra med det?
Svälj det. Adjö.
Svälj...
Ja, jag gillar djur!
Hej då.
Fara, otillåten åtkomst upptäckt. Säkra allt biologiskt farligt material omedelbart.
Kör! Följ efter!
Nej!
Varning. Obehörig personal i denna sektor.
Snälla, vi är vetenskapsmän, vi är obeväpnade.
Vi är obeväpnade. Vad vill ni?
Valdo Obruchev.
Hej.
Öppna kylen på säkerhetsnivå fyra.
- Och...? - Ge mig vapnet.
Vilket vapen? Vi har...
Herakles.
Det kräver dubbel autentisering.
Vem?
Honom.
Hardy, låt dem inte. Låt dem inte, snälla.
Varning, nedstängning av anläggningen pågår.
Alla utgångar är nu förseglade.
Varning, nedstängning av anläggningen pågår.
Alla utgångar är nu förseglade.
Är detta ett säkerhetsbälte?
Jag kan inte! Det finns ingen hiss!
Magneter.
- Jag har precis fått det mest ovanliga... - Jag har sett det.
Herregud.
Vad är Herakles-projektet?
Det här labbet finns inte i registren.
Nej, det finns det inte.
- Folk har dött. - Det var en gasläcka.
Ska jag varsko premiärministern?
Det var en gasläcka. Jag tar hand om det.
Moneypenny.
Var är 007?
- Nämen, vilken överraskning, Felix! - James.
Vem är den blonda?
Logan Ash, utrikesdepartementet. Verkligen trevligt att träffa dig.
Jag har hört mycket om dig. Jag är en stor beundrare.
- Babylon. - Polispojke.
Jag behöver en tjänst.
Fick du inte meddelandet? Jag är pensionerad.
Jag skulle inte fråga om du fortfarande var i hennes majestäts tjänst.
Och vad betyder det?
Våra valda ledare leker inte snällt i sandlådan.
James. Finns det någonstans där vi kan prata ostört?
Ostört? Ja.
Jag skulle vilja att du hämtade ett paket.
- Fem. - Fyra.
Var är paketet?
Kort resa. Kuba. Du älskar det där.
Jag älskar det där?
Hallå. Valdo Obruchev.
Du kommer att säga att du aldrig hört talas om honom.
- Aldrig hört talas om honom. Två. - Tre.
Det är ett bra liv.
Har du aldrig hört talas om honom?
Hoppade han inte av under din tid på MI6?
Obruchev kidnappades för tre dagar sedan från ett hemligt MI6-labb i London.
För två dagar sedan fastnade han på en ansiktsigenkänning i Santiago de Cuba.
Han utelämnar det bästa.
Spectre.
Min kontakt där säger att de samlas.
Tillfällighet?
Kom igen. Det blir som gamla tider.
- Tre. - Två.
Du är verkligen den enda killen för jobbet.
- Du är killen. - Det är min runda.
Hej.
- Whisky. - Ja.
Var hittade du mormonen?
Politiskt utnämnd. Inte mitt val.
Det verkar som om intelligens inte är centralt längre.
Han ler för mycket.
Hjälp oss att få detta i rätt händer.
Och du är de rätta händerna?
Jag är inte bara ett vackert ansikte.
Jag slutade lita på vackra ansikten för länge sedan, Felix.
Ja, jag hörde det. Otur.
- Dåligt omdöme. - Ja.
Svårare att skilja bra från dåliga, skurkar från hjältar nuförtiden.
Jag behöver dig, James.
Du är den enda jag litar på med detta. Jag larvar mig inte.
Jag vill komma hem till min familj och berätta att jag räddade världen igen.
Vill inte du?
Trevligt att se dig igen, Felix.
- Ta i alla fall mitt nummer. - Jag har ditt nummer.
Har du problem?
Ständigt.
Behöver du skjuts?
Visst. Varför inte?
Håll i dig.
- Vad heter du? - Nomi.
- Du? - James. Kalla mig James.
- Vad gör du, Nomi? - Jag är en dykare.
- Vad dyker du efter? - Jag gillar gamla vrak.
Ja, då har du hittat rätt.
Efter dig.
- Fint hus. - Tack.
Är det sovrummet?
Ja, det är det.
Det var inte det första jag trodde att du skulle ta av, men...
Ja.
- Du verkar längta efter lite handling, Mr Bond. - Ska vi ta komma till saken?
- Jag är här som en professionell artighet. - Du är inte direkt artig, eller hur?
Du har krossat min bil... Det är kommendör Bond, men det vet du.
- 00? - Två år.
- Väldigt ung. - Högpresterande.
- Herregud. - Världen har gått vidare sedan din pensionering, kommendör Bond.
- Du kanske inte har märkt det. - Nej, det kan jag inte säga att jag har.
Och enligt min åsikt förändras inte världen särskilt mycket.
Det säger du.
Det verkar som himlen, den här lilla bubblan.
Men det är så uppenbart att du är en man som bara har tid att döda,-
-inget att leva för.
Så Valdo Obruchev är förbjuden.
Kommer du i vägen för mig, sätter jag en kula i ditt knä.
Det som fungerar.
Du måste ställa dig några frågor.
MI6 och CIA jagar efter samma man, utan att kommunicera med varandra.
Det är inte bra.
Vet du vad? Hälsa M, men...
Jag jobbar inte för honom längre.
Hälsa honom du.
Förresten, jag är inte vilken 00 som helst.
Jag är 007.
Du trodde förmodligen att de skulle pensionera det.
- Det är bara en siffra. - Visst.
Ses vi på Kuba?
Hur går det, Q?
Flera stora filer verkar ha raderats från Obruchevs hårddisk.
Han arbetade på en ganska avancerad algoritm...
- Kan ni återskapa filerna? - Vi försöker.
Ge mig allt du kan och förstör sedan enheten.
- Visste jag vad det här var skulle jag kunna... - Tack, Q. Det var allt.
Ja. En minut. - Premiärministern ringer igen.
007. Säg något till dem. Vad som helst.
- 007. - M, älskling.
Ett par saker.
- Bond. - Jag träffade din nya 007.
Hon är en avväpnande ung kvinna.
Så, Obruchev.
Du hade honom på lönelistan, eller hur?
Håll dig utanför det här. Det har ingenting med dig att göra.
Det har det. Det är Spectre.
Mallory, vad har du gjort?
- 00-problem? - CIA har fördelen.
Ge mig Blofeld.
Han pratar bara med sin psykiater.
Jag vet. Liveflödet är vad jag vill ha.
De håller sig precis i mitten.
Och så tar de upp honom.
Han är så här varje dag, helt galen.
- Det är kröningsdag. - Bra.
- Vad är det? - Inget.
Det är så rent det kan bli. Alla vill bara ha fest.
Jag vill att båda ska höra mig.
Det blir en överraskning.
- Felix, jag är med. - Han är med.
Det finns en ung dam i Santiago som jag vill att du ska träffa.
Paloma?
Du är sen. Vamos.
Något med en hatt? Paris...
Va? Vilken hatt?
Jag glömmer saker när jag blir nervös.
Det här är det största jobb jag någonsin haft.
Är detta ditt rum?
Det är en vinkällare.
Okej, kom hit.
Tycker du inte att vi borde lära känna varandra lite innan vi...
Nej, nej, jag är ledsen.
- Okej. - Gör det du.
Tack.
Har du något emot...
- Det här kommer att gå strålande. - Jag vet.
Jag har tränat i tre veckor.
Låt oss ta en drink.
Bra idé.
- Två vodka martinis, skakade, inte omrörda. - Si, señor.
Så jag kan höra dig.
Vad ska vi skåla för?
- Felix? - För Felix.
Påminn mig om att ge honom en cigarr.
Vamos?
- Visst. - Okej.
- Kommer detta prov att räcka för dig? - Om han har använt det, ja.
Det går nu framåt.
Hoppsan. Förlåt.
Hemska handskar. Så hala.
Förlåt mig.
Hur mycket längre?
Till lycklig framtid för Spectre.
KRYPTERAR GENPROFILER
ARMERAD
Nu är det klart.
Du går den vägen. Jag går den här vägen.
Vad är detta? Spectre bunga-bunga?
Har du någonsin varit på en fest som denna?
Hur tror du att jag fick det här jobbet?
Bli inte distraherad nu.
Kom ihåg att vi letar efter vår ryska forskare.
Jag ser många Spectre-agenter.
Ja. Det ser ut som alla.
Vän till dig?
Cyklops. Vi stötte på varandra i Italien.
Det var en ögonöppnande upplevelse.
De har hörsnäckor.
Skannar.
Det blir rent. Det är hur bra som helst.
- Det är mitt parti. - Hittade det.
Fira mig, min födelsedag,-
-min kröningsdag.
Vem är födelsedagsbarnet?
- Ernst Stavro Blofeld. - Är han här?
Nej, han är...
Ta dig fram. Följ musiken.
Han sitter i London i fängelse.
Hur vet du det?
För jag satte honom där.
Känn min varma famn.
Upplev en delikat överraskning.
Låt oss vara herde för mänskligheten med vår nya kraft.
Jag har hittat honom, vår lilla ryska vetenskapsman.
- Har du honom? - Jag är här.
- Jag har honom. - Håll koll på honom.
Men jag ser dig från mitt lilla öga,-
-och mitt lilla öga säger hej.
Se nu,-
-vi kommer ut ur skuggorna som gudar på berget Olympus.
Här är för slutet på vår paria.
Min börda, min bror...
James Bond.
Adjö, James.
Du är populär ikväll.
Du kan inte springa. Det är för sent.
Det kryper redan under huden på dig.
Var inte orolig, det är ofarligt för oss. Bara för honom. Så läckert.
Sir!
Det fungerar. Bara Spectre dör.
Hej.
Är du för mig, esko...?
Inte?
Spring!
- Tack. Jag tar det här. - Nej!
- Vad var det? - Ta honom!
Dags att sticka. Nu sticker vi!
Det är klart.
Får jag ta över?
Hämta honom. Jag håller tillbaka dem.
Täck utgångarna!
Paloma.
Låt dem inte komma undan!
Har du dem?
Nästan.
Nej!
Ducka!
Ta dem! Låt dem inte komma undan!
Paloma, jag vet att du är upptagen,-
-men ridån är på väg att gå ner för den här.
Jag kan skaffa en bil. Var behöver du den?
Jag kommer.
Stanna nere!
Rör på dig!
Va?
Kom igen!
- Tre veckors träning, verkligen? - Mer eller mindre.
Vi kommer fortfarande att behöva bilen.
- Salud! - Salud!
Vart för du mig?
Jag tar dig tillbaka till mor, älskling.
Mor? Åh, nej, nej.
Där är du ju.
Nej!
Stanna där!
- Är du okej? - Jag mår fint.
Jag ska låna ditt plan. Förlåt.
Det är en genväg.
Här stiger jag av. Adjö.
- Du var utmärkt. - Du också.
- Stanna längre nästa gång. - Det ska jag.
- En cigarr till Felix. - Tack. Kom igen.
- Ciao. - Ciao.
- Kom igen! - Nej, nej, jag går inte ombord där.
Det är synd, eftersom vi inte har något val. Kom igen.
Okej, vad har vi här?
Jag räddade precis ditt liv, okej? Kom ihåg det.
Så snälla, kan du berätta vad fan som pågår?
Vart för du mig?
Till ett säkert ställe.
Försök åtminstone att få det att se svårt ut.
Tack, Felix, du ledde mig i en fälla. - Gå in här.
- Vilken fälla? - Spectre är död. Sitt.
- Vem är död? - Allihopa.
Bra.
Vad är detta? Förklara det för mig.
Jag har inte ord att beskriva för någon som du.
Testa ett.
Den är perfekt.
En perfekt vad?
Mördare.
Tack, Bond, ditt uppdrag är klart.
- Varför dödade den mig inte? - Du behöver inte svara-
-på de frågorna. - Varför Spectre?
- Bond, sluta ställa de här frågorna. - Tyst!
Tala högre.
För du var aldrig det avsedda målet.
Var han ett mål? Varför?
Jag ändrade DNA som vi bestämt. Nu är planen klar och jag är förvirrad.
- Vilka är "vi"? Fick M dig att bygga detta? - Han går över gränsen här, Felix.
Beordrade M dig att döda Spectre?
- Svara inte på det! - Ligger M bakom detta?
- Han går över gränsen! - Felix!
- Ash, håll käften! - M hjälpte mig att bygga den.
Men snälla, han har inte visionen-
-för hur man använder den. - Vem har det?
Blofeld? Hur visste han att jag skulle vara där?
Jag är med Safin. Förstår du?
Ja. Jag är Dr Obruchev.
Jag vet vem du är.
Jag vet inte vad du tycker,-
-men jag fick en känsla av att Ash kanske inte var på vår sida.
Vi måste ha ett samtal om ditt sällskap.
Jag håller med dig.
Det är mycket blod.
Vart är vi på väg?
Stig in i planet, doktor.
Det här kan vara mitt sista uppdrag. Vad tror du?
Jag tror att du bara letar efter en ursäkt för att inte hjälpa mig.
Sådär.
Paloma gav mig en cigarr åt dig, och du ska röka den.
Trevligt, men du kanske ska behålla den ett tag.
Stanna här. Håll tryck på det. Jag ska hitta en väg ut.
Jag stannar här.
Felix, vi måste verkligen sluta träffas...
Okej.
Jag var en sådan beundrare av honom.
Felix!
Det här ser inte bra ut.
Kom igen, Felix, vi har varit i värre knipa än så här. Nu går vi.
Det är som när jag var liten, på den där räkbåten.
- Du är från Milwaukee. - Är jag? Jag trodde att jag hittade på det.
Han fick mig.
Släpp mig bara. Släpp mig.
Klarar du dig?
Ja. Ja.
Gör det värt det.
James, det är ett bra liv, eller hur?
Det bästa.
Felix.
Felix. Felix.
- Namn? - Bond.
James Bond.
- Hur är pensionen? - Tyst.
- Hej. Var är Obruchev? - Jag tänkte att ni två skulle komma överens.
- Rapport, 007. - Tack.
00... 7.
Det måste störa dig.
- Var är han? - Han lämnade mig för någon annan.
Det är...
- Så du förlorade honom? - Du kan gå in.
- Tack. - Tack...
Ensam är jag rädd.
Stör det dig?
- Jag förstår varför du sköt honom. - Ja, alla försöker åtminstone en gång.
Har det här skrivbordet blivit större?
Eller har du blivit mindre?
Jag ska inte låtsas att ingen blev ledsen när du lämnade oss, Bond,-
-men du var så svår att nå att vi trodde att du måste vara död.
Att höra att du faktiskt är vid liv och mår bra, och...
...jobbar för CIA...
Det var verkligen tufft.
De frågade bara så snällt.
Det är synd att du inte har tappat stinget.
Då skulle vi inte vara i den här röran.
Det här är din röra.
Blofeld försökte döda mig på Kuba, men någon kapade hans plan.
Och den som stal ditt vapen använde det för att utplåna Spectre istället.
Nu är ditt vapen på flykt och ingen verkar veta vem som har det.
- Så du kan gissa varför jag har kommit tillbaka. - Vi undersöker det.
- Jag kan identifiera mannen som tog Obruchev. - Och vad vill du ha i gengäld, Bond?
- Blofeld. - Omöjligt. Han är i Belmarsh.
Ja. Han styrde ett Spectre-möte på Kuba från Belmarsh.
- Hur? - Nej.
- Hur? Ingen har tillgång. Ingen. - Varför stängde du inte ner den?
- Varför stängde du inte ner Herakles? - Jag tillvaratar mitt lands intressen, inte dina.
- Och Felix Leiter? - Verkligen inte Felix Leiters intressen.
Kanske för att han är död.
Jag är ledsen. Jag hade mycket respekt för Leiter.
Om du har information tar jag gärna emot den.
- Få in mig på Belmarsh. - Nej.
Blofeld är den enda medlemmen av Spectre som fortfarande andas, det kan jag inte riskera.
Men du kan riskera att utveckla ett DNA-inriktat vapen med en korrupt vetenskapsman i tio år?
Det fanns inget som tydde på att Obruchev arbetade för någon annan. Jag hade honom...
Herregud, vad törstig du är just nu!
Du har ingen rätt att tala till mig på det sättet.
Du har ingen rätt att göra insinuationer om mitt omdöme.
Har du inget kvar att ge är du irrelevant.
Du har gjort din del och vi tackar dig för din service, igen. Adjö.
Moneypenny, skicka in 007. - Du kan gå, Bond.
Det är definitivt samma skrivbord.
Tack.
Åk till Belmarsh.
Jag vill ha allt som Blofeld lyssnar på, tittar på och rör inskannat.
Skanna varje hörn av den cellen. Skanna hela fängelset.
- Förresten, skanna hela mannen. - Jag tar med mina handskar.
James...
Vad har du för middagsplaner?
- Så du är inte död? - Hej, Q. Jag har saknat dig.
Det luktar jättegott.
- Väntade du någon? - Nej. Ursäkta mig.
Det här är första gången jag har... Han är här om 20 minuter-
-jag kan inte flytta fokus... - Jag vill att du berättar vad som finns på den här.
Nej, jag måste duka.
De finns med päls nu för tiden.
Jag vill vara väldigt tydlig med att jag inte har tillstånd att hjälpa dig.
- Och jag har svurit... - Det har med Herakles att göra.
Jag antar att M inte vet att detta händer.
Nej, men det är något på gång, Q. Vi måste ta reda på vad det är.
Det är aldrig nio till fem, eller hur?
Tack.
- Bond? - Ja?
- Vet du var detta har varit? - Överallt, föreställer jag mig.
In i sandlådan.
Tack.
Det är en databas. - Rör inte den, snälla.
- Vad är det för data? - Det är DNA. Flera individer.
- Vad arbetade M med? - Något han borde ha lagt ner för flera år sedan.
- Hallå... - Vad?
Det finns mer. Dolda filer.
Jag blev ombedd att återställa vad jag kunde från Obruchevs hårddisk precis efter explosionen,-
-och jag har en känsla av att detta är vad som saknades. Ja. En komplett skiva.
Så Obruchev arbetar för någon som lyckades döda hela Spectre?
Inte alla.
- Blofeld. - Kan du visa mig de andra filerna?
Vänta, det här kan inte bara vara Spectre.
Herregud. Det finns tusentals.
Vilka är de?
De ligger i kategorier. Jag kommer att behöva mer tid att organisera...
Det har varit intrång runt om i världen av databaser med DNA-information.
- Vi har spårat dem. - Vårt?
Jag kan inte föreställa mig att de lämnar oss utanför, vilka de än är.
Blofeld vet vilka de är. - Q, du måste få in mig på Belmarsh.
- Det finns bara en person han skulle prata med. - Vem? M säger att ingen har tillgång.
- Verkligen? - Gjorde han?
Vad är det där?
Kan jag bara få ha en trevlig kväll innan världen exploderar?
Vem har tillgång? Vem?
- God morgon. - God morgon.
- Ny patient. Han är konstig. - Det får man inte säga.
Jag är ledsen att jag är sen. Jag väntade mig inte en ny patient.
- Förlåt om jag överraskade dig. - Nej. Jag gillar överraskningar.
Du är väldigt attraktiv för att vara psykoterapeut. Måste vara farligt för dina kunder.
De är vanligtvis en större fara för sig själva.
Fingerborgsblommor. Vackra.
- Valde du dem? - Ja. Jag tyckte de var vänliga.
Vet du att om du äter dem kan de få ditt hjärta att bara...
...stanna.
Då ska jag se till att inte göra det.
- Kan du mycket om blommor? - Min far hade en trädgård. Han lärde mig.
Han dog när jag var ung, men mitt intresse fanns kvar.
Det är svårt att förlora en förälder.
Speciellt i unga år.
Ja, döden har en speciell effekt på barn, inte sant?
Vilken effekt hade det på dig?
Djupgående. Men jag räddade ett liv en gång.
Jag tror att det hade större effekt.
Varför då?
Att rädda någons liv kopplar dig till dem för alltid, på samma sätt som att ta det.
De tillhör dig.
Jag är inte så bra på att prata om mig själv, så jag tog med en minneslåda.
- Jag tänkte att det kunde intressera dig. - Ibland kan föremål vara mer suggestiva än minnen.
Jag glömde aldrig dina ögon under isen.
De behövde mig.
Det är en chock att se dem så många år senare.
De behöver mig fortfarande.
Jag är ganska tagen av dem.
- Vad vill du? - Bara en tjänst.
Du är skyldig mig.
- Du mördade min mamma. - Och din far dödade hela min familj.
Föräldrar.
Jag vill att du besöker någon åt mig och bär den här.
Det är ofarligt för dig.
Du är den enda som kan göra det.
Nej.
Varför skulle jag göra något för dig?
För jag är en man som är villig att döda den person du älskar mest.
Jag har redan förlorat alla jag någonsin älskat.
Det finns inget du kan hota mig med.
Det är väldigt tråkigt att höra, Madeleine.
Men det är inte sant...
...är det?
Madeleine Swann, verkligen?
Ja. Vi tog din information på allvar, men det var fem år sedan. Inget kom upp.
- Hon är väldigt smart och bra på att gömma saker. - Hon är en användbar tillgång.
Hon är den enda psykiatern han gick med på att prata med.
- Jag var tvungen att utöva mitt omdöme... - Ditt omdöme är problemet.
Vapnet var designat för att rädda liv och eliminera sidoskador för våra agenter.
Ett rent, exakt skott varje gång.
Men det fick bli utanför protokollet.
Det finns tillräckligt med hål i vår nationella säkerhet.
- Om världen visste vad detta kan göra... - ...skulle de döda för det.
Om det är ett fel ligger ansvaret på mig.
Jag har ägnat mitt liv åt att försvara detta land.
Jag tror på att försvara principerna av detta... Av detta.
Men vi brukade kunna ta oss in i ett rum med fienden, vi kunde se honom i ögonen.
Och nu...
Fienden bara flyter i etern. Vi vet inte ens vad de är ute efter.
Blofeld.
Vi lyckades komma åt en databas med deras mål.
"Vi"?
För helvete.
Jag förstår.
Och efter Blofeld, vad vill de ha?
Det är svårt att säga. Jag föreställer mig världsledare, oskyldiga civila, frihet, du vet, sånt.
- Bra, bara det vanliga. - Bara det vanliga.
Blofeld kommunicerade med sina agenter på Kuba genom ett bioniskt öga som vi nu har tagit.
- Varsågod. - Förstörelsen av Spectre får enorma konsekvenser.
Den som gjorde detta kommer att bli mycket farlig och mycket kraftfull.
Vi behöver all information vi kan samla in.
Sir.
Bond.
- Så ryktena är sanna. Du ser bra ut. - Tanner.
Det har skett en utveckling.
De bara föll, den ena efter den andra.
Det var minst sagt obehagligt.
Vänta tills du ser hur det ser ut på nära håll.
- Bond är på kontoret. - Vad?
Bond. Herregud, jag har inte träffat dig på...
- Hur är din pension? - Håll käften, Q. Jag vet att han bor hos dig.
Och du är inte heller friad.
- Vad hände? - Han har återinsatts som 00.
- 00 vad? - Vad har du?
Q har studerat blodproverna jag tagit från offren för begravningen.
Titta bara på det här.
Vad tittar vi på?
Detta är begravningen av en av de döda Spectre-agenterna från Kuba.
Och här är medlemmarna i deras familj som fick fysisk kontakt med liket.
Vi hittade Herakles i blodproverna på dem alla.
- Bra jobb, Nomi. - Tack så mycket. 00 vad?
- Vad är de? - De är nanobotar.
Okej.
Mikroskopiska biorobotar som kan komma in i ditt system genom minsta kontakt med din hud.
Programmerad med DNA för att rikta in sig på specifika individer.
Herakles var...
Det designades för att vara det mest effektiva vapnet i vår arsenal.
Att passera genom människor ofarligt innan det når sitt avsedda mål.
Men Obruchev modifierade nanobotarna så att de kan döda alla med anknytning till målet.
- Alla? - Eftersom det är DNA-baserat,-
-med ytterligare ändringar, ja.
Familjer, vissa genetiska egenskaper.
Enkelnukleotidvarianter och polymorfismer som kan rikta in sig på allt från individer till...
...hela etniciteter.
- Du smittar tillräckligt många... - ...och folket blir vapnet.
Det var aldrig tänkt att vara ett massförstörelsevapen.
Det var...
Jag måste ringa premiärministern.
- Tanner, sätt familjerna från begravningen i karantän. - Ja, sir.
Q, hacka dig in i Blofelds bioniska öga, se vad du kan hitta.
Du får som du vill. Gå till Blofeld och se vad du kan få ut från honom.
- Och hitta den där kackerlackan Obruchev. - Sir.
- Vi har inget spår. - Logan Ash. Utrikesdepartementet, före detta.
Hitta honom, så hittar du Obruchev.
Lycka till.
Tack.
Jag är därute när du är klar med din viktiga förberedelse.
Det tar bara ett ögonblick.
Det är okej.
Blofelds ögonglob upplåst.
Åtkomst till mottagen mediaström.
Jag vet att ni har ett gemensamt förflutet, men vi har hållit ett öga på henne under åren.
Hon har varit väldigt följsam.
Om Bond gör något konstigt därinne kommer du att göra mig en stor tjänst-
-så gör det inte för lätt för honom, okej? - Okej.
Han är den mest värdefulla tillgången detta land har.
Jag vet att du och han har ett gemensamt förflutet, men låt honom inte komma in i ditt huvud.
- Om du känner att du tappar kontrollen... - Tanner, slappna av. Jag kommer inte att förlora...
...kontrollen.
Dr Swann, god eftermiddag.
Mr Bond.
007.
Sex sju. Specialcell två är nu avstängd.
Segregationsenhet säker.
- Här lämnar vi dig. Lycka till. - Skaffa oss bara ett namn.
Det måste vara trevligt att träffa en gammal vän så regelbundet.
Vi är närmare än någonsin.
Det var obekvämt. Har han den effekten på alla kvinnor?
Femtio-femtio. Det är oförutsägbart.
Isolerad i säkerhetsenhet.
- Du skakar. - Det är ingen idealisk situation.
Öppna dörren.
Öppna dörren!
- Rör mig inte. - Vad är det?
James, du vet inte vad det här är.
- Tvinga mig inte att göra det här. Snälla du. - Okej. Öppna dörrarna.
- Öppna dörren! - Öppna den.
- Vart ska du? - Hem.
- Jag hämtar henne. - Vänta.
- Han kommer inte att prata utan henne. - Vänta bara.
Specialleverans.
- James. - Hej, Blofeld.
Du kanske kan hjälpa mig.
Kuba var en riktig fest.
- Grattis på födelsedagen, förresten. - Tack.
Jag försöker få ihop det som hände.
Jag menar, här var du med världens mäktigaste människor, dina vänner, i ett rum,-
-en snara runt min hals och dina händer på det mest värdefulla vapnet som finns.
Det var som ett vittnesbörd om din storhet.
En hyllning till allt som är Ernst Stavro Blofeld.
- Ja, James. - Ja.
Men sedan gick allt fel, eller hur?
- Min kära James, vad vill du? - Dina fiender närmar sig, Blofeld.
Och den största twisten här är att om du berättar vem de är,-
-skulle jag kunna rädda ditt liv.
Min hämnande ängel.
Min jagare av förlorade fall. Nu jagar du till och med mitt.
Men du ställer fel fråga.
Ja, Kuba var en besvikelse, men vi gråter alla på vår födelsedag.
Du måste fråga dig själv: "Varför är vi här?"
Åtkomst till mediafil 472.
Du ser skarp ut, Bond.
473.
474.
475.
476, 477, 478.
479.
- Logan Ash. Trevligt att träffas. - Herregud, det är han.
Jag beklagar förlusten. Jag tror att du vet vilka jag representerar.
Vi har en möjlighet för dig.
Du fortsätter att komma tillbaka till mig.
Jag trodde att jag aldrig skulle se dig igen, men ödet drar oss samman igen.
Ja. Q har hittat Logan Ash.
- Gå. - Ja. Låt mig veta vad som händer.
Nu är din fiende min fiende.
Hur hände det?
- Lever man tillräckligt länge så... - Ja. Titta på oss.
Två gubbar i ett hål som försöker ta reda på vem som spelar oss ett spratt.
Hon älskar dig fortfarande. Visste du det?
- Och du krossade hennes hjärta. Och hon förrådde dig. - Hon är irrelevant.
Jag skulle inte avfärda henne så snabbt. Du sa det själv, hon är duktig på att dölja saker.
Och när hennes hemlighet hittar ut, och det gör den, blir det din död.
- Ge mig bara ett namn. - Madeleine.
- Snälla, inga spel. - Madeleine.
Vet du vad? Ni två borde komma och hälsa på mig. Lite parterapi.
Jag måste helt enkelt se ditt ansikte när hon berättar sanningen.
Säg bara vilka de är, Blofeld...
...och sedan går jag. Jag lämnar dig ensam.
Nej, jag vill inte att du ska gå. Vi håller precis på att bekanta oss igen.
Okej. Kom.
Du var ovanligt tålmodig. Jag måste ge dig något-
-så att du inte har tagit dig hela vägen för ingenting. Kom.
Försiktigt, Bond.
Det var jag.
- Förstörde du Spectre? - Nej.
Vespers grav. Madeleine gjorde ingenting. Det var bara jag.
Jag visste att du skulle besöka den, Jag behövde bara vänta på rätt ögonblick.
Hon ledde dig rakt dit av sitt hjärtas godhet. Och sedan lämnade du henne, för mig.
- Det spelar ingen roll. - Men det gör det.
Det gör hon fortfarande, eller hur? Min stackars lilla gök.
Du var alltid så väldigt, väldigt känslig.
- Det här fungerar inte. - Fortsätt.
All denna förlorade tid,-
-livet ni kunde ha haft.
Och anledningen till att detta är så utsökt vackert, är att du kommer till mig och letar efter svar,-
-medan den enda som vet allt är hon.
Det är Madeleine. Hon har de hemligheter du behöver.
Allihopa. Jag behövde inte döda dig. Jag hade redan knäckt dig.
Jag ville ge dig en tom värld... som den du gav mig.
Det räcker för att nästan få mig att ångra mig.
Nästan.
Dö.
- Dö, Blofeld. Dö! - Herregud. Öppna dörren!
Bond! Bond! Öppna dörren. Bond!
Koko.
- Vad fan gör du? - Ja ja, jag vet hur man förhör en tillgång.
- Det här förhöret är över. - Tanner, läxa inte upp mig!
Bond, du har brutit mot den viktigaste regeln i hela spelboken.
Rör dig inte.
Jag kommer att behöva dem, är jag rädd.
Han är död.
Det är bra att ni faktiskt inte är släkt, annars skulle du också vara död.
- Hur får jag bort det här? - Det gör du inte. Du kan inte.
Nanobotar är inte bara för julen.
När Herakles väl finns i ditt system är det där för alltid.
- Hittade de bilen? - Vi spårade den, men hon övergav den.
De sökte igenom hennes lägenhet, hon har inte varit hemma.
- Är hon en av dem? - Jag vet inte.
James, har du någon aning om vart hon kan ha tagit vägen?
Nej. Jag känner henne inte alls.
Är det till mig?
Nej.
Varför kom du då?
För att du sa åt mig att göra det.
- Jag trodde inte du skulle komma ihåg. - Jag minns allt.
Du måste berätta för mig vem som gav dig giftet, Madeleine.
- Är han död? - Ja, han är död.
Bra.
Han sa till mig att du inte förrådde mig.
Jag förstår att du inte är byggd för att lita på människor.
- Inte du heller. - Då var vi dårar för att vi försökte.
Jag ville.
Jag vet inte om du ville att jag skulle komma hit, eller varför du försökte döda Blofeld,-
-eller vem gav dig giftet för att göra det, eller hur länge du har jobbat för dem,-
-men jag vet...
...att för vad som kändes som fem minuter av mitt liv, ville jag ha allt med dig.
Och det är inte för att jag inte litade på dig.
Det var bara den känslan.
Jag vet att jag har kommit hit för att ta reda på vem som gav dig giftet.
Men jag tänker inte gå härifrån utan att du vet att jag har älskat dig,-
-och jag kommer att älska dig,-
-och jag ångrar inte ett enda ögonblick av mitt liv som ledde mig till dig.
Förutom när jag satte dig på det där tåget.
Vet du det värsta med dig?
Min timing?
Gör det inte.
Mitt sinne för humor?
Gör det inte.
- Vad? - Du ser...
Du ser otrolig ut.
Det här är Mathilde.
Hej. Jag är James.
Vi har hittat Logan Ash. 007 vill prata med dig.
- Bra jobbat, 007. - Tack, sir.
Tillstånd för tillfångatagande eller dödande.
Har vi kollat det här med amerikanerna?
- Beviljas. Och tack för att du frågade. - Enligt boken, sir.
Din föregångare var mindre vördnadsfull.
För att vara rättvis gav kommendör Bond mig ledtråden.
Jag är glad att se att ni två kommer överens.
Sir.
Har du hittat doktor Swann?
- Ingenting, är jag rädd, sir. - Tack.
Hon är inte din.
Men... de blå ögonen...
Hon är inte din.
Okej.
Jag har något att visa dig.
Ett annat barn?
Vad är det med din pappa och hemliga rum? Prata med mig.
Jag ville ta dig hit tidigare. För att berätta allt.
Blofeld beordrade min far att mörda den här familjen.
Pojken överlevde. Han heter Lyutsifer Safin.
När jag var en liten flicka kom han hit för att döda min far.
Men han hittade mig och min mamma istället.
Han skonade mitt liv.
Och nu är han tillbaka.
- Och vad vill han ha? - Hämnd.
Mig.
- Vilka var de? - Spectres förgiftare.
Min far höll en bankett för dem, använde deras eget recept i efterrätten.
Dioxin.
De måste ha lidit fruktansvärt. Ärrade honom för livet.
Familjen hade en ö.
De kallade den Giftträdgården.
Så Blofeld tog den från dem och fortsatte driva den, och nu har den här Safin tagit tillbaka den.
Q, hitta en Lyutsifer Safin.
Vistelseort okänd och inga nya foton, men jag skickar några bilder på honom som pojke.
Och en bild på en ö. Gör ditt bästa.
Och jag kommer att behöva ett plan för att komma dit, ett stort.
Jag skickar dig min plats inom kort.
Kommer du att hitta honom?
Det finns tusen anledningar till varför vi behöver hitta den här mannen.
Du gav mig bara en anledning att döda honom.
Hur är det?
Ursäkta mig.
- Ja? - Bond.
- Hittade du ön? - Ja, det är en del av en kedja-
-i omtvistade vatten mellan Japan och Ryssland.
Det finns en kemisk anläggning som går tillbaka till andra världskriget,-
-den verkar ha haft ett intressant förflutet.
Japansk underrättelsetjänst har rapporterat misstänkt aktivitet på ön.
Q, ta upp satellitbilderna jag just skickade.
Dessa har tagits under de senaste dagarna.
- Om det är Safin där... - Då är Herakles där också.
Var behöver du det här planet, Bond?
Vänta, Q. - Lyckades 007 hitta Logan Ash?
Hon närmar sig honom. Jag skickar dig hennes plats.
Jag trodde att hon följde efter Logan Ash, inte mig.
- Vad? Det gör hon. - James, var är du?
- Sätt henne därbak. - Sådär. Akta huvudet.
Q, jag kommer att behöva det där planet, snabbt.
Jag är nära Orlands NATO-bas.
Tror du att du kan få det till mig?
Okej. Ja. Vi kommer vara där.
- Tack. - Mamma.
James.
Mathilde!
De är ovanför oss!
Försvinn! - James!
Du stannar här.
Jag kommer tillbaka snart.
Vilka som än kommer in genom den dörren, skjuter du dem.
Om det inte är jag.
Var tysta, okej? Var riktigt tysta.
Hallå!
Kör! Kör!
Där! Kör över honom!
Snyggt jobbat, Bond.
Du kommer inte att kunna stoppa honom...
...så varför hjälper du mig inte, bror?
Jag hade en bror.
Han hette Felix Leiter.
Behöver du skjuts?
- Var har du varit? - Jagat efter din ledtråd.
- Ash? - Död.
De tog doktor Swann. Och hennes dotter.
- Jag visste inte att hon hade en dotter. - Fick M mitt plan?
Vårt plan. Jag följer med dig.
Tack, 007.
- Hej, Q. - Bond.
Ledsen att jag drar dig upp ur sängen.
Målen för detta uppdrag är trefaldiga.
Bekräfta närvaron av Herakles. Döda Obruchev och Safin.
Få doktor Swann och hennes dotter bort från ön. Och Bond, jag hoppas att de är där.
- Tack så mycket. - Sir.
Tillstånd för kommendör Bond att tilldelas 007.
- Det är bara en siffra. - Okej. Överenskommet.
Lycka till.
Bond, din klocka.
Den innehåller en elektromagnetisk puls med begränsad radie.
Det kommer att kortsluta alla kretsar i ett fast nätverk om du kommer tillräckligt nära.
Och hur stark är den?
Den är ganska stark.
"Ganska starkt", vad betyder det?
Vi har inte haft chansen att testa det ordentligt, var bara försiktig.
Det här är Q-DAR. Den kartlägger utrymmet du rör dig genom.
Rör inte det.
Och smartblod kommer att spåra dig... ...och dina värden.
Bond, du har inget emot en dos eller två på jobbet?
- Ska vi? - Jag har fått en drink på tre eller fyra timmar...
Wow. Låter inte som du.
- Aj! - Bra.
- Jag antar att du vet hur stealth-fågeln fungerar. - Nej, ingen aning.
Gravitation.
Välkommen tillbaka, herr Safin.
- Välkommen till din familj. - Hur går arbetet?
Ganska bra, herr Safin. Ganska bra.
- Min förfrågan? - Svetlana?
Fortsätt.
- Vad är det där? - Försäkring.
Ett enda hårstrå faller från ditt huvud och nu har jag ditt liv i mina händer.
Och ditt.
Så skadad du måste vara för att hota en liten flicka.
Är du mindre skadad?
Du älskar en mördare.
Du födde hans barn trots hans avslag. Du har gömt dig och ljugit hela ditt liv.
- Du kommer att göra vad som helst... - ...för att överleva.
Du förstår mig på samma sätt som jag förstår dig.
Rör på dig.
Min fars trädgård. Det var hans giftiga skatt.
- Låt mig visa henne. Ge henne till mig. - Nej.
Jag kan skydda henne.
Mathilde.
Det är en giftträdgård, men det är helt ofarligt.
Min far gjorde det här. Han älskade sina växter så mycket att han sjöng för dem.
Jag vill visa dig en av mina favoriter.
Vissa av dessa växter är mycket farliga, men alla är inte till för att skada människor.
Jag har växter som kan göra allt möjligt.
Mathilde!
Nej.
Den här får dig att göra som du blir tillsagd, så du aldrig missköter dig, och alltid är snäll.
Du får inte bete dig illa, Mathilde.
Och inte din mamma heller.
Någonsin.
- Gillar du det här? - Nej.
Du kommer att lära dig.
Jag växte upp här, och det kommer du också att göra.
Så vackert barn.
Vi kanske ska dricka lite te.
- Nej. - Få henne att se ljuset.
Nej, du kan inte skilja oss åt!
- Mathilde! - Mamma!
Oroa dig inte.
Du har mig.
Så fort du har fri sikt till ön, sänk höjden, håll dig under radarn.
- Har du någonsin flugit någon av dessa saker förut? - Nej.
Glöm inte att öppna fallskärmen, och öppna vingarna.
Gravitationen är inte alltid din vän.
Leta efter en betongkonstruktion på västra sidan av ön.
Det är din bästa chans att komma in.
- Kommer upp för luft, Q. - Okej, bra.
Du borde hamna i en u-båtshamn från andra världskriget.
Det verkar inte vara så mycket aktivitet, men se upp för kameror ändå.
Använd din klocka, Bond.
Okej. Sådär ja.
- Sir, de är inne. - Ja, vi ser det.
Du borde kunna se kemifabrikens arkitektur.
- Vilken är Bond? - Han är psi.
- Han är treuddengrejen. - Ge oss en layout.
Okej. Du är vid kanten av en giftig karusell.
Huvudaktiviteten bör vara mot det centrala navet, som är direkt ovanför dig.
Bond, det är något stort framöver,-
-jag kan inte se vad det är. Det...
De här väggarna måste vara tjocka.
Bond.
Bond? 007, hör du mig?
Vi har tappat dem.
De har hamnat i en död fläck, sir. Jag kan inte räkna ut vad det är de har gått in i.
Få bara tillbaka dem.
Titta på de där dörrarna.
- Det här var en missilsilo. - Ja.
Nu går vi.
Alla, dit bort! I hörnet! Nu!
- Vad? Hur? - Rör på er! Ner på marken!
Larm.
Ner, grabben.
Vad gör du? Du kan inte explodera laboratoriet, snälla.
Detta är självmordsuppdrag. Kom igen.
Du kommer aldrig att lämna denna ö levande.
Det var farmen.
Och det här är fabriken.
De masstillverkar det. - Nomi, kom och titta på det här.
Du kan inte stoppa det. Vi har en stor plan.
- Vi har stora siffror. - Vad är det?
Det är en simulering. De attackerar inte bara individer.
- De kommer att döda miljoner. - Det får inte plats i en resväska den här gången.
- Han går mig verkligen på nerverna. - Få tyst på honom då.
Aj! Min näsa.
- Vi måste förstöra hela anläggningen. - Det behövs inget våld.
Mr Safin, de använder sprängämnen.
- Håll käften. - Herr Bond,-
-du har något som är mitt och jag har något som är ditt.
Varför kommer du inte upp så kan vi prata om det? Som vuxna.
Safin, var är han?
Om jag inte kommer tillbaka, spräng allt åt helvete.
- Vi har inte nog med sprängämnen för det. - Men det vet inte de.
Han sa att du måste dricka.
- För din hälsa. - Litar du på honom?
Han fick mig att döda din sista mästare. Varför tror du att han lät dig gå med honom?
Jag tror att han vill att du ska dricka.
Jag vill att han ska ge mig min dotter tillbaka.
Han sa att om du uppför dig kommer du att träffa henne. Drick.
Vet du vad den här blomman gör?
Det gör dig blind.
Bara en droppe av detta i ögat, och du kommer aldrig att se igen.
Att förlora ett öga är en tragedi.
Att förlora två...
- Inga spel. - Det här är inget spel.
Välkommen.
På golvet.
Ditt vapen.
Försiktigt.
- Hon är lätt som en fjäder. - Okej!
Varsågod och sitt.
Det kommer att ordna sig.
Jag lovar dig, det kommer att ordna sig.
James Bond. Våldsam historia. Licens att döda.
Vendetta mot Ernst Blofeld. Förälskad i Madeleine Swann.
- Jag skulle kunna tala till min egen spegelbild. - Vi har gjort lite olika val.
Nej. Vi har bara utvecklat olika metoder för samma mål.
Men dina färdigheter dör med din kropp.
Mina kommer att överleva långt efter att jag är borta.
Och livet handlar om att lämna något bakom sig.
Gör det inte?
Det behöver inte bli otäckt.
Du lämnar min älskling ifred, jag lämnar din. Vad tycker du?
Jag tror du har rätt.
- Tack. - Jag tror att vi är likadana.
Vi vet båda hur det känns att få allt taget från oss innan vi ens börjat kämpa.
Det hade varit trevligt att få en chans, eller hur?
Vi borde alla få en chans.
Men det här som du bygger, det sätter hela världen på ett slagfält.
Ingen får en chans.
Ingen vill erkänna att de flesta vill att saker ska hända dem.
Vi ljuger för varandra om kampen för den fria viljan och oberoende,-
-men det vill vi egentligen inte ha.
Vi vill bli tillsagda hur vi ska leva,-
-och sedan dö när vi inte tittar.
Folk vill ha glömska, och några av oss är födda för att bygga det åt dem.
Så här är jag, deras osynliga gud...
...smyger under skinnet på dem.
Du vet att historien inte är snäll mot dem som spelar Gud.
Och det gör inte du?
Vi utrotar båda människor för att göra världen till en bättre plats.
Jag vill bara vara lite... prydligare.
Utan att skada oskyldiga.
Jag vill att världen ska utvecklas, men du vill att den ska förbli densamma.
Låt oss inse det...
- Jag har gjort dig överflödig. - Nej.
Inte så länge det finns människor som du i världen.
Och med all respekt för dina oerhörda...
...prydliga prestationer,-
-är allt du egentligen gör att stå i en mycket lång kö av arga små män.
Jag är inte arg, bara passionerad.
Inaktivera dina sprängämnen och lämna min ö, så får du med dig den här dyrbara lilla ängeln.
Och Madeleine?
- Hon stannar. - Du vet att jag inte kan göra det.
Det är synd.
Hon hoppades verkligen att du skulle göra det.
- Hon vet att det är hennes enda sätt att överleva. - Nej, låt henne säga det till mig.
Vilken mamma skulle inte offra sig för sitt eget barn?
Var det det som hände med din?
Min mamma låg vid mina fötter när jag såg henne dö.
Vänta! Vänta.
- Jag gör vad du vill. - Ja, det gör du.
Jag ber om ursäkt.
Jag är ledsen.
Enkla val, herr Bond.
Som: Vill du dö inför din dotter?
- Eller vill du att din dotter ska dö framför dig? - Nej, nej.
Jag är ledsen.
Titta på din pappa, Mathilde.
- Det här är makt. - Jag är ledsen.
Jag är verkligen, verkligen ledsen.
James! Var är hon?
- Första försändelsen är redo för upphämtning. - Mycket bra.
Om du inte vill ha mitt skydd, så...
...iväg med dig.
Rö på er. Våra första köpare anländer.
Jag har precis upptäckt misstänkt aktivitet.
Flera höghastighetstransporter är på väg mot ön.
Ursprung okänt. Fortfarande inga tecken från 007.
Kom igen, Bond. Var i helvete är du?
Det här är en hopplös situation. Snälla.
Bond.
Sällskapet är större än reservationen.
Snälla, låt mig bara gå. Det finns ingen utväg.
Sluta med detta nonsens. Du har ingen chans i alla fall.
Jag har en bra flaska för ditt folk, bra för västafrikansk diaspora. Det kan vara bra.
Jag behöver inget laboratorium för att utrota hela din ras från jordens yta.
- Vet du vad det är tid för? - Vad?
- Tid att dö. - Nej!
Flytta på er!
De föll ner till en lägre nivå. Det måste finnas ett trapphus ner.
Mamma?
Mathilde.
Vi borde gå.
Det är Q. Hör du mig?
Kom in, 007, det är Q.
Trafik. Vi har trafik.
- Jag tror att vi precis fick en varning. - Det är två ryska MiG.
Trafik. TCAS, du har kontroll.
Jag förstår, och jag gör så gott jag kan. Vänta bara.
Jag har flottan, japanerna, ryssarna, alla är på mig-
-och kräver att få veta varför vi har en C-17 som kretsar kring en omtvistad ö.
Säg inget till dem än.
- Precis i tid. - Nomi, du känner...
...Madeleine, Mathilde, de är min...
- Hej. - Hej.
...familj?
- Q, är du där? - Ja. Bond.
- Har vi några fartyg i omedelbar närhet? - Ja. Varför?
Vi behöver en omedelbar attack på den här platsen.
Hela den här ön är en tillverkningsanläggning för Herakles.
Vi har inte godkännande för missilangrepp, eller hur?
Bond, det är något annat du borde veta.
Flera oidentifierade fartyg är på väg till dig.
De kommer för Herakles. Hur långt bort?
20 minuter.
Q, släpp igenom mig.
- 007. - M.
Vår verksamhet väcker stor internationell uppmärksamhet. Vi ska se vad vi kan göra.
Kom igen.
Nu går vi. Kom igen.
Det kommer att bli väldigt kallt ute, så jag vill att du ska ha det här.
Det håller dig varm.
Jag måste avsluta det här. För oss.
Jag vet.
Det tar bara liten stund.
- Jag har dem. Den här kan komma väl till pass. - Tack.
- Q, prata med mig. - Våra objudna gäster är 15 minuter bort.
Bond, M här. Situationen är diplomatiskt komplex.
Vi har inget val. Avfyra på min signal.
Om vi attackerar kommer både ryssarna, japanerna och amerikanerna att vilja ha svar.
Ge dem inga.
Rationella sinnen, Bond. Jag försöker förhindra att detta eskalerar till fullskaligt krig.
Mallory, om vi inte gör det här finns det inget kvar att rädda.
Avfyra på min signal.
007, det finns ett annat problem.
- Rummet du precis var i... - Ja, jag vet.
Jag måste öppna sprängdörrarna.
Annars kommer våra missiler att studsa bort som om de träffat en studsmatta.
Ja, jag vet.
Hitta kontrollrummet. Det ska finnas i ett torn precis ovanför sprängdörrarna.
Missilerna tar cirka nio minuter från avfyrningen.
- Kan du göra det innan fartygen anländer? - Gott om tid.
Bond, hör du mig?
Ja, Q.
Jag hör dig.
- Det låter som om du är i en rugbyklunga. - Jag visade precis din klocka för någon.
De blev helt blåsta.
Okej, bra. Hittade du kontrollrummet?
Min ryska är lite rostig, men jag tror det, ja.
- Okej, Q. - Jag har läst på lite.
- Gamla ritningar... - Q, jag kommer att behöva lite...
Ja? Bond?
- Hallå? - Ström.
Ström? Infrastrukturen är från 1950-talet,-
-så det blir ett väldigt komplicerat och invecklat brytarsystem.
Ordningen du utför det i-
-måste vara extremt exakt.
Du ska leta efter en kontrollpanel. Det ska finnas en motviktskoppling.
Så lyssna mycket noga, 007.
- Det första du behöver göra... - Klart!
Tror jag.
Japp, det är klart. Avfyra missilerna.
- Inte förrän du är klar. - Q, säg till M att avfyra missilerna nu!
Okej. Uppfattat. - M, Bond säger avfyra.
HMS Dragon här.
- Amiral. - Sir.
- M här. - Vad är mina instruktioner?
- Du har behörighet att avfyra. - Uppfattat. Inleder anfallet.
Missiler luftburna. Nio minuter bort.
Nej. Nej, nej!
Vilket kaos du har skapat. Som ett djur.
Nu är vi båda förgiftade av hjärtesorg.
Två hjältar i vår egen tragedi.
Alla vi rör vid... Vi är deras förbannelse.
En smekning av deras kind, en kyss...
...skulle döda dem omedelbart.
Ja, Madeleine.
Ja, Mathilde.
Du fick mig att göra det här, förstår du?
Detta var ditt val.
- Q, är du där? - Bond, där är du ju.
- Är de säkra, Q? - Ja, de är säkra.
- Bond, har du lämnat ön? - Det är ett litet problem med sprängdörrarna.
Tar bara ett ögonblick.
Nej, nej. Bond, missilerna har redan avfyrats. Ta dig bara därifrån.
Q, hur förstör jag detta?
Om silodörrarna är öppna, kommer missilerna att hantera det.
Nej, nej. Om man får det på sig, hur får man bort det?
Du vet lika väl som jag att det kan man inte. Det är permanent.
Det är evigt. Det är därför vi måste förstöra det.
För guds skull, James, lämna bara ön. Det är ofarligt om du inte är nära målet.
Ja. Det kommer ju inte att fungera.
Herregud.
Det är till Madeleine.
Det är okej, Q.
Det är okej.
- Kan du koppla upp Madeleine, tack? - Ja, självklart. Så dumt av mig.
Nomi, kom in. Kan du koppla upp Madeleine?
Madeleine.
- James. - Madeleine.
Jag är här. Var är du?
Är det gjort?
- James? - Ja, han är död.
- Är ni där båda två? - Ja.
- Bra. Du är säker. Det är bra. - Har du lämnat?
Nej. Jag kommer inte att klara det.
Vad?
- Madeleine. - Du lovade.
Lämna bara ön.
Jag vet att du kan göra det här.
Allt är bra nu.
Det finns ingen kvar som kan skada oss.
Madeleine...
Du har gjort det vackraste jag någonsin sett.
Hon är perfekt.
För hon kom från dig.
Åh Gud. Flaskan.
Du har blivit förgiftad.
Ja.
Det måste finnas ett sätt.
Vi behöver bara mer tid. Om vi bara hade mer tid.
Du har all tid i världen.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
Hon har dina ögon.
Jag vet.
Väldigt svårt att veta vad man ska säga, men jag tänkte att vi skulle samlas och minnas.
Och jag tyckte att detta var passande.
"Människans funktion är att leva, inte att existera."
"Jag ska inte slösa bort mina dagar på att försöka förlänga dem."
"Jag ska använda min tid."
Till James.
- James. - James.
James.
Okej, tillbaka till jobbet.
Mathilde.
Jag ska berätta en historia för dig...
...om en man.
Han hette Bond.
James Bond.
Översättning: FritiofNilssonPiraten
JAMES BOND KOMMER TILLBAKA