www.DanishBits.org
Nogle gange tror jeg, at jeg er forbandet.
På grund af noget, der skete, inden jeg blev født.
For længe siden levede en familie.
Faderen var musiker.
Han og hans familie sang og dansede og så på livets lyse sider.
Men han havde også en drøm om at spille for verden.
Og en dag rejste han med sin guitar og vendte aldrig tilbage.
Og moderen ... Hun havde ikke tid til at græde over den bortløbne musiker.
Efter at have bandlyst al musik fra sit liv fandt hun en måde -
- at forsørge sin datter på.
Hun smøgede ærmerne op og lærte at lave sko.
Hun kunne have lavet slik eller fyrværkeri -
- eller satinundertøj til brydere, men nej, hun valgte sko.
Så lærte hun sin datter at lave sko.
Og senere lærte hun sin svigersøn det.
Så kom hendes børnebørn med.
Hendes forretning voksede med familien.
Musik havde splittet hendes familie.
Men sko holdt dem sammen.
Ser I, den kvinde var min tipoldemor, Imelda.
Hun døde, længe inden jeg blev født.
Min familie fortæller hendes historie på Día de los Muertos, de dødes dag.
Og hendes lille pige er min oldemor, Coco.
Hej, oldemor Coco. - Hvordan har du det, Julio?
Jeg hedder faktisk Miguel.
Oldemor Coco har problemer med hukommelsen.
Men det er rart at snakke med hende, så jeg fortæller hende stort set alt.
Før løb jeg sådan. Nu løber jeg sådan, og det er meget hurtigere.
Og vinderen er Superheltinden Coco!
Jeg har et smilehul her, men ikke her. Smilehul, intet smilehul.
Miguel, spis din mad.
Min bedstemor er oldemor Cocos datter.
Du er så mager. Tag lidt mere. - Nej tak.
Jeg spurgte, om du ville have flere tamales.
Ja? - Det syntes jeg nok, du sagde.
Bedstemor styrer huset, præcis ligesom tipoldemor Imelda gjorde.
Ingen musik!
Jeg tror, vi er den eneste familie i Mexico, som hader musik.
Og det har min familie det fint med. Mig derimod ...
Kom hjem til frokost. - Jeg elsker dig, mor.
Jeg er ikke ligesom resten af min familie.
Hej, Miguel. - Hej.
Mange tak. - Det var så lidt, Miguel.
Dante!
Sit. Dæk. Rul rundt. Ryst dig.
Håndkartoffel. Dygtig hund, Dante.
Jeg ved godt, at jeg ikke må elske musik.
Men det er ikke min skyld. Det er hans.
Ernesto de la Cruz. Alle tiders største musiker.
Netop på denne plads tog den unge Ernesto de la Cruz de første skridt til -
- at blive den mest højtelskede sanger i Mexicos historie.
Han begyndte som et nul fra Santa Cecilia ligesom mig.
Men når han spillede musik, blev folk forelskede i ham.
Han havde hovedrollen i film.
Han havde den sejeste guitar. Han kunne flyve!
Og han skrev de bedste sange.
Men min favorit er ...
forglem mig ej
selvom jeg må sig' farvel forglem mig ej
jeg er her alligevel og du skal ikke græde
for mit hjerte bor hos dig jeg synger dig en hem'lig sang
der altid finder vej forglem mig ej
dette bli'r min afskedssang forglem mig ej
når en vemodig guitars klang
si'r at jeg er kun mig selv når jeg er her hos dig
til du er i min favn igen
Han levede sådan et liv, man drømmer om.
Indtil 1942.
Hvor han blev knust af en kæmpe klokke.
Jeg vil være præcis ligesom ham.
Når jeg ser på de la Cruz, føler jeg nogle gange, at vi er forbundet.
Hvis han kunne spille musik, så kan jeg måske også en dag.
Var det ikke for min familie.
Helt ærligt, knægt. Jeg ville have pudset sko, ikke høre din livshistorie.
Nå ja. Undskyld.
Jeg kan bare ikke snakke om det derhjemme, så ...
Hvis jeg var dig, ville jeg sige til min familie:
"Jeg er musiker. Lev med det."
Det kunne jeg aldrig sige. - Du er musiker, ikke?
Det ved jeg ikke. Jeg spiller kun for mig selv.
Blev de la Cruz verdens bedste musiker ved at skjule sine store evner?
Nej! Han gik ud på pladsen og spillede højt.
Se, de stiller op til i aften. Musikkonkurrencen på de dødes dag.
DE DØDES DAG TALENTSHOW PLAZA SANTA CECILIA
Hvis du vil være som din helt, så meld dig.
Min familie ville flippe ud.
Hvis du er for bange, så hyg dig med at lave sko.
Hvad sagde de la Cruz altid? - Grib chancen?
Vis mig, hvad du kan, knægt.
Jeg bliver dit første publikum.
Miguel!
Bedstemor! - Hvad laver du her?
Lad mit barnebarn være. - Jeg fik bare pudset sko.
Jeg kender dine numre. Hvad sagde han?
Han viste mig bare sin guitar. - Skam dig.
Mit barnebarn er en lille, sød engel fra himlen.
Han vil ikke have noget med din musik at gøre. Hold dig fra ham.
Din lille stakkel. Det skal nok gå, min dreng.
Du ved bedre end at være her.
Du kommer hjem nu.
Hvor mange gange har vi sagt det? Pladsen vrimler med musikere.
Ja, onkel Berto. Nej, nej, nej!
Væk med dig! - Det er bare Dante.
Giv aldrig en gadehund et navn. Den vil følge dig for evigt. Hent min sko.
Jeg fandt jeres søn på Mariachi Plaza. - Miguel!
Du ved, hvad bedstemor synes om pladsen.
Jeg pudsede bare sko. - En musikers sko!
Der kommer flest mennesker forbi.
Siger bedstemor, du ikke må komme på pladsen, så er det sådan.
Men hvad med i aften? - I aften?
De holder et talentshow, og jeg tænkte, at jeg måske ville ...
Melde dig? - Måske?
Det kræver talent at deltage i et talentshow.
Hvad vil du gøre? Pudse sko?
Det er de dødes dag.
Ingen skal nogen steder. I aften handler det om familien.
Husalteret. Af sted.
Send mig ikke det blik.
De dødes dag er den aften om året, hvor vores forfædre kan besøge os.
Vi stiller deres billeder på husalteret, så deres sjæle kan komme hertil.
Det er meget vigtigt.
Hvis vi ikke stiller dem op, kan de ikke komme.
Vi har lavet al den her mad og stillet de ting frem, de elskede.
Alt det arbejde for at samle familien.
Jeg vil ikke have, du sniger dig væk. Hvor skal du hen?
Jeg troede, vi var færdige.
Du godeste. At være en del af familien betyder, at man er her for familien.
Jeg vil ikke have, du ender som ... - Oldemor Cocos far?
Nævn ikke den mand! Han skal glemmes.
Men det er dig ... Jeg ville bare ... Men jeg ...
Far? Er far kommet hjem?
Tag det roligt, mor. - Kommer far hjem?
Nej, mor. Det skal nok gå. Jeg er her.
Hvem er du?
Hvil dig, mor.
Jeg er streng, fordi jeg holder af dig. Miguel? Miguel?
Hvad skal vi stille op med den dreng?
I har ret. Det er lige det, han trænger til.
Nå, det er dig. Kom ind. Kom så, Dante. Skynd dig.
Jeg får ballade, hvis nogen hører mig.
Gid nogen ville høre mig.
Andre end dig. Adr! Okay.
Perfekt!
FORGLEM MIG EJ
Jeg er nødt til at synge og spille.
Musikken er ikke kun inden i mig. Den er mig.
Når jeg bliver nedtrykt, spiller jeg guitar.
Resten af verden følger måske reglerne, men jeg må følge mit hjerte.
Kender du følelsen af, at der lyder en sang, som kun spiller for dig?
åh gid du var nær
rækker ud for at nå dig
elskede du aldrig før har jeg følt længsel som nu
Find troen, søster.
Men han vil ikke lytte, fader.
Han vil lytte til musik.
det er kun sangens store kraft der får hjertet på rette vej
Man skal aldrig undervurdere musikkens kraft.
Men min far vil aldrig tillade det. - Slut med at bede om tilladelse.
Når man får chancen, må man ikke forspilde den. Man må gribe den.
Señor de la Cruz, hvad krævede det, før du greb chancen?
Jeg måtte tro på min drøm. Ingen ville forære mig den.
Jeg måtte selv række ud efter drømmen.
Og få den til at gå i opfyldelse. - Få den til at gå i opfyldelse.
Slut med at skjule mig, Dante. Jeg må gribe chancen.
Jeg spiller på Mariachi Plaza, om det så bliver min død.
De dødes dag er begyndt.
Nej, nej, nej, der skal være fri bane.
Blomsterbladene fører vores forfædre hjem. Deres sjæle skal ikke fare vild.
De skal komme og nyde al maden og drikkevarerne på husalteret.
Mor! Hvor skal vi stille bordet? - I gården.
Skal det stå ved køkkenet? - Ja, ved siden af det andet.
Ind med dig! - Miguel?
Ikke noget! Mor og far, jeg ...
Miguel, din bedstemor har fået en pragtfuld idé.
Vi har besluttet, at det er på tide, du slutter dig til os i værkstedet!
Hvad? - Slut med at pudse sko.
Du skal lave dem hver dag efter skole.
Vores lille Miguel fører familietraditionen videre.
Og så på de dødes dag. Dine forfædre vil blive meget stolte.
Du kommer til at lave sandaler ligesom din tante Victoria.
Og herresko ligesom din bedstefar Julio.
Hvad hvis jeg ikke er god til det?
Miguel, du har din familie til at hjælpe dig.
Du er en Rivera. Og en Rivera er ...
En skomager fra top til tå.
Nemlig, min dreng! Berto!
Find de gode sager frem. Jeg vil udbringe en skål.
Dante! Nej, Dante. Stop!
Nej, nej, nej! Nej.
De la Cruz' guitar?
Far? Far?
Oldemor Coco, er Ernesto de la Cruz din far?
Far! Far!
Far! Det er ham! Jeg ved, hvem min tipoldefar var.
Miguel, se at komme ned.
Oldemor Cocos far var Ernesto de la Cruz!
Hvad snakker du om? - Jeg skal være musiker!
Hvad er alt det her? Har du hemmeligheder for din familie?
Det er al den tid på pladsen.
Han får tossede drømme. - Det er ikke en drøm.
Han var Ernesto de la Cruz. Alle tiders største musiker!
Vi har aldrig vidst noget om ham. Men uanset hvad forlod han sin familie.
Det er ikke nogen fremtid for min søn. - Du sagde, familien ville hjælpe mig.
De la Cruz er min familie. Jeg skal spille musik.
Aldrig! Hans musik var en forbandelse. Det tillader jeg ikke.
Hvis du bare ... - Miguel.
Hør på din familie. Ikke mere musik.
Bare hør mig spille. - Basta!
Vil du ende ligesom ham? Glemt?
Udeladt på din families husalter? - Jeg er ligeglad med et dumt husalter.
Nej! - Mor!
Sådan. Ingen guitar. Ingen musik.
Kom her. Du får det bedre, når du har spist sammen med familien.
Jeg vil ikke være med i den her familie! - Miguel! Miguel!
Jeg vil spille på pladsen ligesom de la Cruz. Kan jeg stadig melde mig?
Har du et instrument? - Nej, men hvis jeg kan låne en guitar ...
Musikere skal have instrumenter med. Find en guitar, så kommer du på listen.
Må jeg låne din guitar? - Beklager, knægt.
Har I en ekstra guitar? - Nej.
Jeg skal bare bruge en guitar lidt. - Forsvind, knægt.
Kære tipoldefar, hvad skal jeg gøre?
"GRIB CHANCEN!"
Nej, nej, nej. Hold op, Dante! Ti stille!
Undskyld.
Señor de la Cruz, du må ikke blive vred. Jeg er Miguel.
Dit tipoldebarn. Jeg er nødt til at låne den her.
Vores familie mener, musik er en forbandelse.
Ingen af dem forstår det, men det ville du have gjort.
Du ville have sagt, jeg skulle følge mit hjerte og gribe chancen.
Så hvis det er i orden med dig, vil jeg spille på pladsen ligesom dig.
Guitaren er væk!
Nogen har stjålet de la Cruz' guitar! - Se, vinduet er smadret!
Hvem er derinde?
Undskyld. Det er ikke, som du tror. De la Cruz er min ...
Her er ikke nogen.
Miguel! - Mor!
Miguel, kom hjem. Hvor er du, Miguel?
Du godeste! Skete der noget, lille dreng? Nu skal jeg hjælpe dig.
Tak. Jeg ...
Helt ærligt!
Se, hvor stor hun er blevet.
Dante!
Kan du se mig? Vent! Hvad foregår der? Dante!
Undskyld. - Miguel?
Miguel? - Miguel?
Er du her? Og kan du se os?
Vores lille Miguel!
Hvor kender jeg jer fra? - Vi er din familie.
Tante Rosita? - Ja.
Bedstefar Julio? - Hej.
Tante Victoria?
Han virker ikke helt død.
Han er heller ikke helt i live.
Vi har brug for Imelda. Hun ved, hvad vi skal gøre.
Hør her! Det er Imelda. - Hun kunne ikke komme over.
Hun sidder fast! - På den anden side!
Onkel Oscar? Onkel Felipe? - Hej, Miguel.
Det har vist noget med dig at gøre.
Hvis Imelda ikke kan komme til os ... - Så kommer vi til hende. Af sted!
Kom så, Miguel. Det skal nok gå.
Dante? Dante! Vent, Dante!
Du skal blive hos mig. Vi ved ikke ... hvor ...
Så er det altså ikke en drøm. I er der virkelig alle sammen.
Troede du ikke det? - Det ved jeg ikke.
Jeg troede måske, det var noget, de voksne havde fundet på.
Ligesom vitaminer. - Miguel, vitaminer er virkelige.
Det tror jeg måske også nu.
Det er ikke pænt at stirre ... Hellige Guds moder!
Er det ... Fabeldyr! Men de er ...
Ægte fabeldyr. Åndevæsener.
De viser sjælene vej. - Se dig for. De laver bæ alle vegne.
Velkommen til de dødes rige.
Hav alle offergaver klar til hjemkomst.
HJEMKOMST
Velkommen tilbage. Noget at fortolde? - Nogle churros fra min familie.
Herligt. Næste.
Departementet for genforening af familier er klar til at hjælpe Dem.
UDREJSE
Næste familie.
Jeres billeder står på jeres søns husalter. God fornøjelse.
Husk at vende tilbage inden solopgang. God fornøjelse.
Næste. Dit billede står på din tandlæges husalter. God fornøjelse.
Tak. - Næste?
Ja, det er mig. Frida Kahlo. Skal vi droppe scanneren?
Jeg står på så mange husaltre, at det vil overvælde dimsen.
Pokkers. Der er ingen, der har stillet dit billede op, Frida.
Da jeg sagde, jeg var Frida lige før, så løj jeg.
Undskyld.
Uden et billede på et husalter må man ikke gå over.
Jeg smutter lige over. Du opdager ikke engang, jeg er væk.
Jeg er der næsten. Bare lidt længere.
Opsedasse.
Fint nok. Og hvad så? Den åndssvage blomsterbro!
Jeg ved ikke, hvad jeg ville gøre, hvis ingen stillede mit billede op.
Næste? - Kom, det er vores tur.
Velkommen tilbage. Noget at fortolde?
Ja, det har vi rent faktisk.
Hej.
Marta Gonzales-Ramos bedes venligst melde sig på syvende etage.
Jeg savner min næse.
DEPARTEMENT FOR GENFORENING AF FAMILIER
Hjælp os, kammerat. Vi skal nå en masse husaltre i aften.
Vi besøger ikke din ekskones familie på de dødes dag!
Jeg forlanger at tale med den overordnede!
Beklager, men ingen har stillet dit billede op.
Min familie stiller altid mit billede på husalteret.
Den djævelske kasse fortæller kun løgne!
Imelda? - Min familie! Jeg måtte ikke gå over.
Fortæl kvinden og hendes djævelske kasse, at mit billede står på husalteret.
Vi nåede aldrig hen til husalteret.
Hvad? - Vi løb ind i ...
Miguel? - Tipoldemor Imelda.
Hvad foregår der? - Er I familien Rivera?
Du er forbandet. - Hvad?
Man skal give til de døde på de dødes dag. Du stjal fra de døde.
Jeg stjal ikke guitaren. - Guitaren?
Det var min tipoldefars. Han ville have ønsket det.
Vi taler ikke om den musiker. Han er død for den her familie.
I er alle sammen døde.
Undskyld. Hvis fabeldyr er det? - Det er bare Dante.
Han ligner ikke et fabeldyr.
Han ligner en almindelig hund. - Eller en tabt pølse i en barbersalon.
Uanset hvad han er, så er jeg ... forfærdelig allergisk.
Men Dante har ingen hår. - Og jeg har ingen næse, men se bare.
Men det forklarer ikke, hvorfor jeg ikke kunne gå over.
Nå!
Fjernede du mit billede fra husalteret? Hvordan sender vi ham tilbage?
Da det er et familieanliggende, -
- kan du ophæve en familieforbandelse ved at få din families velsignelse.
Få din families velsignelse, så burde alt blive som før.
Men du skal nå det inden solopgang. - Hvad sker der ved solopgang?
Din hånd!
Det går ikke, at du besvimer.
Bare rolig. Din familie er her. Du kan få velsignelsen nu.
Tagetes, tagetes. Aha! Undskyld, señora.
Se på den levende, og sig hans navn.
Miguel.
Sådan. Sig så: "Jeg giver dig min velsignelse."
Jeg giver dig min velsignelse.
Jeg giver dig min velsignelse til at tage hjem, -
- stille mit billede på husalteret igen og aldrig mere spille musik.
Det kan hun ikke gøre!
Hun kan tilføje alle de betingelser, hun ønsker.
Fint nok. - Ræk blomsterbladet til Miguel.
Ingen skeletter!
Mariachi Plaza, nu kommer jeg.
To sekunder, og du har brudt dit løfte.
Det er uretfærdigt. Det er mit liv. I har levet jeres.
Bedstefar Julio, jeg beder om din velsignelse.
Tante Rosita? Oscar?
Felipe? Tante Victoria?
Gør det nu ikke svært. Tag hjem på min måde, eller glem det.
Hader du virkelig musik så højt? - Du skal ikke følge i hans fodspor.
Følge i hans fodspor. Han er familie.
Hør på Imelda. - Hun passer bare på dig.
Vær fornuftig.
Jeg skal på toilettet. Jeg kommer straks.
Skal vi fortælle, at her ikke er toiletter?
Af sted.
En familie leder efter en levende dreng.
Som musiker må jeg have en musikers velsignelse. Vi må finde min tipoldefar.
Stop engang.
Jeg har fundet den levende dreng! Undskyld, folkens.
Undskyld.
Nej. Dante!
Forstyrre ro og orden. Flugt fra politiet. Falske sammenvoksede øjenbryn.
Er det ulovligt? - Meget ulovligt.
Du må holde din sti ren, kammerat.
Kammerat? Hvor er det dejligt at høre dig sige det, for jeg har haft -
- en virkelig hård de dødes dag og kunne godt bruge en kammerat.
Og kammerater hjælper hinanden.
Hvis du får mig over broen i aften, så skal du blive godt belønnet.
Kan du lide de la Cruz? Vi er gamle venner.
Jeg kan skaffe pladser på første række til hans show.
Jeg kan få dig backstage og møde ham. Bare lad mig gå over broen.
Jeg burde spærre dig inde.
Men min vagt er næsten slut, og jeg vil besøge min levende familie.
Så du slipper med en advarsel.
Må jeg i det mindste få mit kostume? - Nej.
Sikke en kammerat.
Hallo! Kender du virkelig de la Cruz?
Hvem vil ... Du er levende!
Vil jeg tilbage til de levendes rige, skal jeg have de la Cruz' velsignelse.
Det er meget specifikt. - Han er min tipoldefar.
Er han din tip... Hvad?
Vent lige lidt. Vent.
Vent. Nej, vent lige.
Vent lige. Ja! Du skal tilbage til de levendes rige!
Måske er det ikke en god ... - Jeg hjælper dig, og du hjælper mig.
Vi kan hjælpe hinanden. Men du kan især hjælpe mig.
Miguel! - Héctor.
Flot navn.
Vent på mig!
Det bliver hans død. Jeg har brug for min sjælevejleder, Pepita.
Hvor er blomsterbladet, Miguel rørte? - Her. Dygtigt fabeldyr.
Stå stille. Kig op. Nu skal vi se. Kig op.
Heroppe, sådan. Hårgrænsen.
Okay. Hvabehar!
Død som en sild.
Stedet her styres af minder.
Når man bliver husket, stiller folk ens billede op, -
- og man må besøge de levende. Medmindre man er mig.
Må du ikke gå over?
Ingen har stillet mit billede op, men det kan du lave om på.
Er det dig? - Flot fyr, ikke?
Så hvis du fører mig til min tipoldefar, -
- skal jeg stille dit billede op derhjemme?
Du er en kvik knægt. Det var en god idé. Der er et problem.
De la Cruz er svær at komme tæt på, og jeg skal snart over broen.
Faktisk i aften. Har du anden familie her?
Der er lettere at komme til?
Niks.
Ikke drille. Du må have anden familie her.
Kun de la Cruz. Hvis du ikke kan hjælpe mig, finder jeg ham selv.
Okay, knægt. Fint nok. Jeg fører dig til din tipoldefar.
Det bliver altså ikke nemt. Han har travlt. Hvad laver du?
Jeg går som et skelet for at passe ind. - Nej, sådan går skeletter ikke.
Sådan går du. - Nej, jeg gør ej. Hold op.
Ernesto de la Cruz' storslåede solopgangsshow? Hvor sejt!
Din tipoldefar markerer afslutningen på de dødes dag med det fjollede show.
Og du kan skaffe os ind.
Du havde jo billetter til første række. - Det var løgn. Det må du undskylde.
Fald ned. Jeg fører dig til ham.
Hvordan? - Fordi jeg ved, hvor han øver.
forglem mig ej jeg er her alligevel
Du har bare at have min kjole med. - Hej, Ceci.
Hej. - Ceci, jeg har mistet kjolen.
Jeg vidste det! Jeg skal klæde 40 dansere på til solopgang.
Nu mangler jeg en Frida til det første nummer.
Dante! Vi må ikke være herinde.
Nej, Dante! Kom her!
Hvordan er du kommet ind?
Jeg fulgte bare efter min ... - Den mægtige xolo-hund.
De vandrende sjæles vejleder. Hvis sjæl har du ledt til mig?
Jeg tror ikke, han er en sjælevejleder.
Denne verdens fabeldyr kan antage mange former.
De er lige så gådefulde, som de er magtfulde.
Eller også er han bare en hund. Kom, jeg skal bruge dine øjne.
Du er publikum. Mørke.
Og ud af mørket dukker en kæmpe papaya op.
Dansere kommer ud af papayaen, og alle danserne er mig.
De drikker mælken fra deres mor, som er en kaktus.
Men hun er også mig, og mælken er ikke mælk, men tårer.
Er det for åbenlyst? - Det er lige præcis åbenlyst nok.
Der mangler noget musik. Hvad med ...
Og så ...
Hvad hvis det hele brændte?
Ja! Ild overalt!
Genialt! Du har en kunstners sjæl.
Danserne går ud, musikken dæmpes, og lyset slukkes.
Og Ernesto de la Cruz stiger op på scenen!
Hvad?
Han synger, solen står op, alle jubler ... - Hvor er den ægte de la Cruz?
Ernesto kommer ikke til prøver. Han har for travlt med at holde fest i sit tårn.
Du må ikke stikke af på den måde. Hold op med at genere berømthederne.
Du sagde, min tipoldefar ville være her. Han fester i den anden ende af byen.
Hvem dukker ikke op til sin egen prøve?
Hvis I er venner, hvorfor er du så ikke inviteret?
Han er din tipoldefar. Hvorfor er du ikke inviteret?
Gustavo, ved du noget om festen? - Den er for vild.
Men er du ikke på gæstelisten, kommer du aldrig ind, Chorizo.
Han hedder Chorizo!
Meget morsomt, venner. - Chorizo?
Han er berømt. Prøv at spørge, hvordan han døde.
Jeg vil ikke snakke om det. - Han fik noget chorizo galt i halsen!
Jeg fik det ikke galt i halsen. Jeg fik madforgiftning.
Musikere er nogle indbildske fjolser.
Jeg er musiker. - Er du?
Hvis du vil tale med Ernesto, er der en musikkonkurrence -
- på Plaza de la Cruz. Vinderen får lov at spille til hans fest.
Nej, knægt. Du er tosset, hvis du tror ...
Jeg skal have min tipoldefars velsignelse. Kan du skaffe en guitar?
Jeg kender en fyr.
Har du fundet ham, Pepita? Har du fundet vores dreng?
Et fodaftryk! - Det er en Rivera-støvle.
Størrelse 39. - En halv.
Med pronation. - Miguel.
Hvorfor pokker vil du være musiker? - Min tipoldefar var musiker.
Som tilbragte sit liv med at optræde for fremmede som en abe.
Ellers tak. Jeg vil ikke ... - Hvad ved du om det?
Hvor langt er der til den guitar? - Vi er der næsten.
Følg med, knægt.
Fætter Héctor! - Hej med jer. Hej, onkel.
Hvad så? - Er det din familie?
På en måde. Vi er dem uden billeder eller husaltere.
Ingen familie at besøge. Vi er næsten glemt.
Så vi kalder hinanden fætter og onkel eller sådan noget.
Héctor! - Tante Chelo!
Mange tak.
Gem lidt til mig. Er Chicharrón her?
I bungalowen. Jeg ved ikke, om han er i humør til gæster.
Hvem vil ikke have besøg af fætter Héctor?
Godaften, Chicharrón. - Jeg vil ikke se dit dumme fjæs.
Hold op. Det er de dødes dag. Jeg har en lille offergave med.
Forsvind. - Gerne, Cheech.
Men mig og min ven Miguel ... har brug for at låne din guitar.
Min guitar? - Ja.
Min højtelskede guitar? - Jeg lover at komme med den igen.
Ligesom da du lovede at komme med min varevogn? Eller mit minikøleskab?
Ser du ... - Mine pæne servietter? Mit lårben?
Ikke ligesom de gange. - Hvor er mit lårben?
Klarer du den, kammerat? - Jeg svinder bort, Héctor.
Jeg kan mærke det. Selv hvis jeg ville, kunne jeg ikke spille på den.
Spil noget for mig.
Jeg spiller ikke mere, Cheech. Guitaren er til knægten.
Hvis du vil have den, må du gøre dig fortjent til det.
Kun for dig, kammerat.
Nogen ønsker?
Du kender min yndlingssang, Héctor.
mon ik' du har set Juanita
med øjne i hver sin farve
der' friluftsgebis og en kødløs kind
hendes ...
... knoer de skraber mod jord'n
Sådan er den ikke. - Der er børn til stede.
to hjulben og en skrutryg
et hår hvor en fugl har lagt æg
og hvis jeg ik' var så hæslig
så ku' vi to ha' det så skægt
Det vækker minder.
Tak.
Hvad skete der?
Han er blevet glemt.
Når ingen i de levendes rige husker en, -
- forsvinder man fra dette rige. Vi kalder det den endelige død.
Hvor blev han af? - Der er der ingen, der ved.
Men jeg har mødt ham. Jeg kan huske ham, når jeg kommer hjem.
Sådan fungerer det ikke.
Vores minder skal overleveres af dem, der kendte os, dengang vi levede, -
- i de historier, de fortæller om os.
Men der er ingen i live til at overlevere Cheechs historier.
Det sker for alle.
Kom, de la Cruzcito, du har en konkurrence at vinde.
Du sagde, du hadede musikere. Ikke at du havde været det selv.
Det var sådan, jeg mødte din tipoldefar. Vi spillede sammen. Jeg lærte ham alt.
Har du spillet sammen med Ernesto de la Cruz, alle tiders største musiker?
Du er sjov. Han havde måske alle tiders flotteste øjenbryn.
Men hans musik var ikke fantastisk. - Du ved ikke, hvad du snakker om.
Velkommen til Plaza de la Cruz. Så er det showtime, knægt.
Kom og køb! T-shirts! Nikkedukker!
Velkommen, alle sammen!
Hvem er klar til noget musik?
Det er en musikkonkurrence, folkens.
Vinderen skal spille for mesteren i egen høje person, Ernesto de la Cruz, -
- til hans fest i aften!
Det er vores adgangsbillet.
Lad konkurrencen begynde!
Hvad er planen? Hvad vil du spille? - "Forglem mig ej".
Nej, ikke den. - Det er hans mest populære sang.
Den er for populær.
forglem mig ej dette bli'r min afskedssang
forglem mig ej - jeg er her alligevel
Hvad med "En smule tosset"? - Det er en god sang.
De la Cruzcito? Gør dig klar. Los Chachalacos, I er de næste.
Los Chachalacos!
Er du altid nervøs, inden du optræder? - Ingen anelse. Jeg har ikke optrådt før.
Du sagde, du var musiker. - Det er jeg også. Eller det bliver jeg.
Når jeg har vundet. - Er det din plan?
Du skal vinde. Dit liv afhænger af det.
Og du har aldrig gjort det før! Jeg gør det.
Jeg er nødt til at gøre det. - Hvorfor?
Hvis jeg ikke kan spille én sang, hvordan kan jeg så kalde mig musiker?
Hvad betyder det? - Jeg vil ikke bare have velsignelsen.
Jeg må bevise, at jeg fortjener den.
Sikke en sød tanke på et virkelig dårligt tidspunkt!
Fint nok. Vil du gerne optræde? Så må du gøre det ordentligt.
Først må du ryste nerverne af dig.
Kom med dit bedste hyl.
Mit bedste hyl? - Kom så! Fyr den af!
Det føles dejligt. Så er det dig.
Helt ærligt.
De la Cruzcito, så er det dig!
Se på mig, Miguel. Se på mig. Du kan godt klare det.
Fang deres opmærksomhed.
Få dem til at lytte, knægt.
De la Cruzcito!
Hvorfor spiller han ikke?
Hent de syngende hunde!
Sådan! Kom så!
er himlen eg'ntlig blå? ay mi amor ay mi amor
nej si'r du den er grå ay mi amor ay mi amor
skal jeg ta' sko'ne på? ay mi amor ay mi amor
ja på hov'det hvis du kan nå ay mi amor ay mi amor
du gør mig en smule tosset ja nu' jeg un poco loco
jeg er aldrig rigtigt sikker men si'r ja-ja-ja og nikker
du' simpelthen så smækker
at du gør mig un poco loco
Nej!
Ikke dårligt af en død fyr at være. - I lige måde, tyksak. Sådan!
Han er tæt på. Find ham!
jeg bli'r lidt poco loco og mit hjerte bli'r en yoyo
det søde spil du spiller - du lokker og du driller
og tankerne bli'r vilder' du er un poco loco
Vi leder efter en levende dreng. - På 12 år?
Har I set en levende dreng?
så bli'r vi-vi-vi-vi-vi-vi-vi-vi-vi så bli'r vi un poco loco
Det var flot. Jeg er stolt af dig. Sådan!
Ekstranummer! Ekstranummer! Ekstranummer!
Hvor skal du hen? - Vi må væk!
Er du tosset? Vi er ved at vinde.
Mine damer og herrer, jeg har en vigtig meddelelse.
Hold udkig efter en levende dreng, som lyder navnet Miguel.
Han stak af fra sin familie her til aften.
De vil bare sende ham tilbage til de levendes rige.
De la Cruz var jo din eneste familie. Den eneste, der kunne sende dig hjem.
Jeg har anden familie ... - Kunne du have taget mit billede med?
De hader musik! Jeg skal have en musikers velsignelse.
Du løj! - Du skulle nødig snakke.
Jeg er ved at blive glemt. Jeg ved ikke, om jeg holder aftenen ud.
Jeg vil ikke forspilde min chance, fordi du vil udleve en dum musikerdrøm.
Den er ikke dum! - Hen til din familie. Du vil takke mig.
Du vil ikke hjælpe mig. Du tænker kun på dig selv.
Behold dit dumme billede. Hold dig fra mig!
Nej!
Hvor blev du af, knægt?
Knægt! Undskyld! Kom tilbage!
Ti stille, Dante! Nej! Hold op, Dante.
Han kan ikke hjælpe mig. Hold op, Dante!
Hold op! Lad mig være!
Du er ikke en sjælevejleder. Du er bare en dum hund. Forsvind!
Det er ham! - Det er den levende dreng!
Jeg har hørt om ham. - Drengen er i live!
Nu stopper det pjat, Miguel!
Du får min velsignelse og tager hjem. - Jeg vil ikke have din velsignelse!
Miguel, stop!
Kom tilbage! Miguel!
Jeg prøver at redde dit liv!
Du ødelægger mit liv! - Hvad?
Musik er det eneste, der gør mig glad, og det vil du tage fra mig.
Du vil aldrig forstå det.
Jeg troede, du hadede musik.
Jeg elskede det. Jeg kan huske følelsen, -
- når min mand spillede, og jeg sang, og intet andet betød noget.
Men da vi fik Coco, var der pludselig noget i mit liv, -
- der betød mere end musik. Jeg ville gerne slå rødder.
Han ville gerne spille for verden.
Vi bragte begge ofre for at opnå det, vi ønskede.
Nu må du vælge.
Men jeg vil ikke vælge side.
Hvorfor kan du ikke være på min side? Det er jo familiens opgave.
At støtte en. Men det vil du aldrig gøre.
God fornøjelse. - Hvor er det spændende.
El Santo. Jeg er en stor fan. Må jeg have lov?
Tak.
Har du en invitation? - Jeg er Ernestos tipoldebarn.
Undskyld, de herrer ... - Det er Poco Loco, venner.
Du var forrygende. - I lige måde.
Jeg har brug for en tjeneste os musikere imellem.
Vinderne af konkurrencen. Tillykke, folkens.
Tak.
Nyd festen, lille musiker. - Tak.
Se, det er Ernesto!
De la Cruz!
Señor da la Cruz!
Undskyld! Señor de la Cruz! Señor de la ...
Når man får chancen, må man ikke forspilde den. Man må gribe den.
Han har en vis sjæl.
Vi er der næsten, Dante.
Señor de la Cruz! Señor de la ...
Men hvad kan vi gøre? Det er håbløst.
Find troen, søster. - Men han vil ikke lytte, fader.
Han vil lytte til musik.
señoras y señores buenas tardes buenas noches
pænt goddag og pænt godaften mine damer mine herrer
jeg' så glad for at ku' være her hos jer qué alegría
for musikken er mit sprog og hele verden mi familia
for musikken er mit sprog og ...
Klarer du den, knægt?
Det er dig. Du er ham drengen. Ham, der kom fra de levendes rige.
Har du hørt om mig?
Du er det eneste, folk har snakket om. Hvorfor er du kommet herhen?
Jeg er Miguel. Dit tipoldebarn.
Har jeg et tipoldebarn?
Jeg har brug for din velsignelse, så jeg kan tage hjem og blive musiker.
Præcis ligesom dig. Resten af vores familie ville ikke lytte.
Men det håbede jeg, at du ville.
Hvordan kan jeg lade være med at lytte til så stort et talent?
Jeg har et tipoldebarn!
Se, det er Frida. - Ja, det er mig. Frida Kahlo.
Det er mig en ære. - Tak.
Negrete og Infante, har I mødt mit tipoldebarn?
Mit tipoldebarn.
Han er i live og oven i købet musiker.
Smilehul, intet smilehul. - Intet smilehul.
Skål for vores venskab.
Jeg ville sætte himmel og jord i bevægelse for dig. Skål!
Gift! - Jeg lavede selv alle stunts.
selvom jeg må sig' farvel forglem mig ej
Alt det her er fra mine fantastiske fans i de levendes rige.
De giver mig utallige offergaver.
Hvad er der? Er det for meget? Du ser overvældet ud.
Nej, det er alle tiders. - Men ...
Det er bare ... Jeg har set op til dig hele mit liv.
Du er ham, som faktisk slog igennem.
Men fortrød du nogensinde at vælge musikken før alt andet?
Det var svært. At sige farvel til min hjemby og tage af sted alene.
Og forlade din familie?
Ja, men jeg kunne ikke have gjort andet.
Man kan ikke fornægte sin skæbne.
Og mit tipoldebarn, din skæbne er at blive musiker.
Vi to er kunstnere, Miguel. Vi kan ikke tilhøre en enkelt familie.
Verden er vores familie.
Fyrværkeriet er startet!
Snart flytter festen til mit storslåede solopgangsshow.
Du skal komme til showet, Miguel. Du skal være min æresgæst.
Mener du det? - Selvfølgelig, min dreng.
Det går ikke. Jeg skal nå hjem inden solopgang.
Jeg må se at få dig hjem.
Det har været en ære. Jeg er ked af, at du må tage af sted, Miguel.
Jeg håber, du dør snart.
Du ved, hvad jeg mener.
Miguel, jeg giver dig min velsig... - Vi havde en aftale, knægt.
Hvem er du? Hvad går det her ud på?
Frida! Jeg troede ikke, du kunne komme.
Du lovede, at du ville tage mit billede med tilbage, Miguel.
Kender du ham?
Jeg har mødt ham i aften. Han sagde, han kendte dig.
Héctor?
Vil du ikke nok stille mit billede op, Miguel?
Du er ved at blive glemt, min ven.
Hvis skyld er det? Du tog mine sange.
Mine sange gjorde dig berømt. -Hvad?
Jeg bliver glemt, fordi du aldrig fortalte, jeg skrev dem!
De la Cruz skrev selv alle sine sange. - Vil du fortælle det, eller skal jeg?
Jeg ville ikke tage æren, Héctor. Vi var et godt makkerpar, men du døde.
Jeg sang kun dine sange for at holde en del af dig i live.
Hvor storsindet! - I spillede virkelig sammen.
Jeg vil ikke skændes om det. Du skal bare gøre skaden god igen.
Miguel kan stille mit billede op, så jeg kan gå over broen.
Og besøge min datter.
Kan du huske den aften, jeg rejste? - Det er længe siden.
Vi drak, og du ville sætte himmel og jord i bevægelse for din kammerat.
Nu beder jeg dig om at gøre det.
Himmel og jord? Ligesom i filmen?
Hvad? - Det er Don Hidalgos skål.
I de la Cruz' film "El Camino a Casa".
Jeg taler om mit rigtige liv, Miguel. - Nej, det er med. Se der.
Det er så sandt, som det er sagt. Skål for vores venskab.
Jeg ville sætte himmel og jord i bevægelse for dig.
Men i filmen forgifter Don Hidalgo drikken.
Skål! - Gift!
Den aften, Ernesto. Den aften, jeg rejste ...
Vi havde været på farten i månedsvis. Jeg fik hjemve og pakkede min sange.
Vil du give op nu, hvor vi er tæt på at opnå vores drøm?
Det var din drøm. Du klarer dig. - Det går ikke uden dine sange.
Jeg tager hjem. Had mig bare, men jeg har besluttet mig.
Jeg kan ikke hade dig. Hvis du rejser, vil jeg sende dig af sted med en skål.
Skål for vores venskab. Jeg ville sætte himmel og jord i bevægelse for dig.
Du fulgte mig til stationen, men jeg havde ondt i maven.
Jeg troede, det var noget, jeg havde spist.
Måske var det den chorizo.
Eller noget, jeg havde drukket.
Da jeg vågnede, var jeg død.
Du forgiftede mig.
Du forveksler film med virkelighed, Héctor.
I al den tid troede jeg bare, at jeg var uheldig.
Jeg troede ikke, at du måske havde ... At du ...
Hvordan kunne du gøre det? - Vagter!
Du frastjal mig alt! Din forræder!
Tag jer af ham. Han har det ikke godt.
Jeg ville bare hjem. Nej! Nej!
Undskyld. Hvor kom vi fra?
Du ville give mig din velsignelse.
Sí.
Miguel, mit ry ...
Det betyder meget for mig. Jeg vil nødig have, du skal tro ...
At du myrdede Héctor for at få fat i hans sange?
Det tror du da ikke, vel?
Jeg ... Nej. Alle ved, du er helten.
Tipoldefar Ernesto, min velsignelse?
Vagter? Tag jer af Miguel. Han forlænger sit ophold her.
Hvad? Men vi er i familie!
Og Héctor var min bedste ven.
Man opnår ikke succes uden omkostninger.
Man må være villig til at gøre, hvad der skal til for at gribe chancen.
Jeg ved, du forstår det.
Nej! Nej!
Slip mig! Nej!
Hjælp! Kan nogen høre mig? Jeg vil hjem!
Héctor? - Knægt?
Héctor! Du havde ret. Jeg skulle være taget tilbage til min familie.
De sagde, jeg ikke skulle være som de la Cruz, men jeg hørte ikke efter.
Jeg sagde, at jeg var ligeglad med, om de huskede mig.
Jeg var ligeglad med at stå på det dumme husalter.
Det skal nok gå, knægt.
Jeg sagde, at jeg var ligeglad.
Héctor! Héctor?
Hun er ved at glemme mig.
Hvem? - Min datter.
Hun er grunden til, at du ville gå over broen.
Jeg ville bare se hende igen. Jeg skulle aldrig have forladt Santa Cecilia.
Gid jeg kunne sige undskyld.
Og fortælle hende, at hendes far prøvede at komme hjem.
At han elskede hende meget højt.
Min Coco ...
Coco?
Hvor har du det fra?
Det er min oldemor Coco. Det er min tipoldemor Imelda.
Er det dig?
Er vi i ... familie?
Jeg har altid håbet, jeg ville få hende at se igen. At hun ville savne mig.
Måske stille mit billede op. Men det skete aldrig.
Ved du, hvad det værste er? Hvis jeg aldrig så Coco i de levendes rige, -
- så tænkte jeg, at jeg en dag ville se hende her og give hende et stort kram.
Men hun er den sidste, der husker mig. Når hun forlader de levendes rige ...
Så forsvinder du fra dette rige. Du får hende aldrig at se.
Aldrig igen.
Jeg skrev engang en sang til hende.
Vi plejede at synge den hver aften på samme tidspunkt.
Uanset hvor langt vi var fra hinanden.
Jeg ville give hvad som helst for at synge den for hende en sidste gang.
forglem mig ej
selvom jeg må sig' farvel forglem mig ej
jeg er her alligevel
og du skal ikke græde for mit hjerte bor hos dig
jeg synger dig en hem'lig sang der altid finder vej
forglem mig ej - Far!
dette bli'r min afskedssang forglem mig ej
når en vemodig guitars klang
si'r at jeg er kun mig selv når jeg er her hos dig
til du igen er i min favn
forglem mig ej
Han stjal din guitar. Han stjal dine sange.
Det burde være dig, verden husker, og ikke de la Cruz.
Jeg skrev ikke "Forglem mig ej" til verden. Jeg skrev den til Coco.
Jeg er en sølle tipoldefar.
For lidt siden troede jeg, at jeg var i familie med en morder.
Du er en stor forbedring. Hele mit liv har der været noget, -
- der gjorde mig anderledes. Jeg vidste ikke, hvor det stammede fra.
Men det ved jeg nu. Det stammer fra dig.
Jeg er stolt af, at vi er i familie. Jeg er stolt af at være i familie med ham!
Jeg er stolt af at være i familie med ham!
Dante?
Dante!
Det er Dante!
Imelda! - Héctor.
Du ser godt ud.
Dante! Du vidste, han var min tipoldefar Héctor fra starten af.
Du er en rigtig sjælevejleder. Er du en god sjælevejleder? Ja, du er.
Dante!
Der er de!
Miguel! Se, det er Miguel! Han er uskadt.
Gudskelov. Hvor er det godt.
Hvor har jeg været bekymret. Gudskelov vi fandt dig i tide.
Hvor mange gange skal jeg afvise dig? - Imelda.
Jeg vil ikke have noget med dig at gøre. Død eller levende.
I årtier har jeg beskyttet min familie mod dine fejltagelser.
Efter fem minutter med dig må jeg fiske ham op af et hul!
Det var ikke Héctors skyld.
Det var min skyld. Han prøvede bare at få mig hjem.
Jeg ville ikke høre efter, men han havde ret.
Intet er vigtigere end familien.
Jeg er klar til at modtage din velsignelse.
Og dine betingelser. Men først må jeg finde de la Cruz.
For at få fat i Héctors billede. Så han kan få Coco at se igen.
Héctor skal stå på husalteret. Han er en del af familien.
Han forlod familien!
Han ville hjem til dig og Coco, men da la Cruz myrdede ham.
Det er rigtigt, Imelda. - Og hvad så?
Du efterlod mig med et barn, og så skal jeg bare tilgive dig?
Imelda, jeg ... - Héctor!
Tiden er ved at rinde ud. Det er Coco. - Hun er ved at glemme dig.
Du behøver ikke tilgive ham, men vi bør ikke glemme ham.
Jeg ville glemme dig.
Coco skulle også glemme dig, men ...
Det er min skyld, ikke din.
Undskyld, Imelda.
Miguel, hvis vi hjælper dig med at få fat i hans billede, vil du så tage hjem?
Ikke mere musik?
Familien kommer først.
Jeg kan ikke tilgive dig.
Men jeg vil hjælpe dig.
Hvordan kommer vi i nærheden af de la Cruz?
Jeg kender muligvis en måde.
STORSLÅET SOLOPGANGSSHOW!
Held og lykke. - Tak, Frida.
Nu skal jeg ... - Fingrene væk!
Er alle med? - Find Héctors billede.
Giv det til Miguel. - Send Miguel hjem.
Har I blomsterbladene?
Nu skal vi bare finde de la Cruz. - Ja?
Kender jeg ikke dig?
For at myrde min store kærlighed!
Hvem ... - Hun mener mig!
Er jeg din store kærlighed? - Jeg er stadig vred.
Héctor! Hvordan er du ... - Og prøve at myrde mit tipoldebarn.
Tipoldebarn? - Hun mener mig.
Dig! Vent lige. Er du i familie med Héctor?
Billedet!
Efter ham!
Vagter! Hjælp!
Din store kærlighed. - Jeg ved ikke, hvad jeg sagde.
Det hørte jeg.
Du er på om 30 sekunder.
Miguel! Jeg har det!
Skynd jer!
Mine damer og herrer.
Den uovertrufne Ernesto de la Cruz!
Få hende af scenen.
Syng! Syng!
Slip mig!
Jeg havde glemt, hvordan det føltes. - Du kan stadigvæk.
Miguel, jeg giver dig min velsignelse.
Til at tage hjem, stille vores billeder op og aldrig ...
Aldrig spille musik igen.
Aldrig glemme, hvor højt din familie elsker dig.
Du skal hjem.
Du skal ingen steder.
Imelda!
Tilbage! Tilbage, alle sammen. Ikke et skridt mere.
Dante!
Ernesto, stop! Lad drengen være.
Jeg har arbejdet for hårdt til at lade ham ødelægge det hele.
Han er et levende barn, Ernesto. - Han er en trussel!
Tror du, jeg ville lade ham tage til de levendes rige med dit billede?
For at holde dit minde i live? Nej.
Du er en kujon! - Jeg er Ernesto de la Cruz.
Alle tiders største musiker. - Héctor er den ægte musiker.
Du er bare ham, der myrdede ham og stjal hans sange!
Jeg er ham, der vil gøre, hvad der skal til for at gribe chancen.
Hvad end der skal til.
Nej!
Miguel!
Beklager, gamle ven. Men showet må fortsætte.
Lad nu være, min familie.
Morder!
Orkester, en, to, en ...
forglem mig ej selvom jeg må si...
Se!
Sød missekat.
Sæt mig ned! Jeg beder dig! Stop! Nej!
Nej!
Hvad gik jeg glip af?
Dygtig hund, Dante. - Miguel!
Héctor! Jeg tabte billedet.
Det gør ikke noget. Det ...
Héctor! Héctor?
Coco.
Nej! Vi kan stadig finde billedet.
Miguel, det er næsten solopgang.
Jeg kan ikke forlade dig.
Jeg lovede at stille dit billede op. Jeg lovede, du ville se Coco.
Tiden er rindet ud for os begge.
Nej! Hun kan ikke glemme dig!
Jeg ville bare have, at hun skulle vide, jeg elskede hende.
Héctor! - Du har vores velsignelse, Miguel.
Uden betingelser.
Nej! Tipoldefar Héctor!
Nej!
Tag hjem. - Jeg vil ikke lade Coco glemme dig!
Der er han!
Miguel! Stop!
Hvor har du været? - Jeg skal tale med oldemor Coco.
Hvad laver du med den ... Giv mig den!
Miguel, stop! Miguel! Miguel!
Oldemor Coco? Kan du høre mig? Det er Miguel.
Jeg har set din far. Kan du huske din far?
Kom nu. Hvis du glemmer ham, forsvinder han for evigt.
Luk døren op!
Her. Det var hans guitar, ikke? Han plejede at spille for dig.
Se, der er han. Far! Kan du huske ham? Far?
Miguel! - Du må ikke glemme ham.
Hvad gør du ved den stakkels kvinde? Det skal nok gå, mor.
Hvad går der af dig?
Jeg troede, jeg havde mistet dig. - Undskyld, far.
Vi er sammen nu. Det er det eneste, der betyder noget.
Ikke os alle sammen.
Det skal nok gå, mor. Miguel, sig undskyld til oldemor Coco.
Oldemor Coco?
Sig undskyld!
Oldemor Coco? Din far ville gerne have, at du hørte det her.
Vent, mor.
forglem mig ej
selvom jeg må sig' farvel
forglem mig ej
jeg er her alligevel
og du skal ikke græde
for mit hjerte bor hos dig jeg synger dig en hem'lig sang
der altid finder vej
forglem mig ej
dette bli'r min afskedssang
forglem mig ej
når en vemodig guitars klang
si'r at jeg er kun mig selv når jeg er her hos dig
til du igen er i min favn
forglem mig ej
Elena? Hvad er der i vejen, min pige?
Ikke noget, mor. Overhovedet ikke.
Min far plejede at synge den sang for mig.
Han elskede dig, oldemor Coco.
Din far elskede dig meget højt.
Jeg beholdt hans breve.
Digtene, han skrev til mig. Og ...
Far var musiker.
Da jeg var lille, -
- sang han og mor sådan nogle smukke sange.
ET ÅR SENERE
FORGLEM MIG EJ
Herhenne findes en af Santa Cecilias største perler.
Den højt agtede sangskriver Héctor Riveras hjem.
De breve, Héctor skrev til sin datter Coco, indeholder teksterne -
- til alle jeres yndlingssange. Ikke kun "Forglem mig ej".
Og det er din bedstefar Julio.
Og det er tante Rosita og tante Victoria.
Og de to er Oscar og Felipe.
Det er ikke bare billeder. De er vores familie og stoler på, at vi husker dem.
sig jeg er tosset ja sig jeg er sær
God fornøjelse, Héctor.
men da jeg sku' sove handled' drømmen om jer
Far! - Coco!
det jeg prøved' at sige blev til toner og klang
og I kendte hvert ord i en stor fælles sang
den slår strengene an i hver eneste sjæl
rytmen ryster os sammen fra hoved til hæl
det minder os kærligt om det der er evigt
med rolig puls fra et stolt hjertes slag
det minder os kærligt om det der er evigt
med rolig puls fra et stolt hjertes slag
ay mi familia kom slægt og venner
brug jeres stemmer syng vores sang
den minder os kærligt om det der er evigt
med rolig puls fra et stolt hjertes slag
ay mi familia kom slægt og venner
brug jeres stemmer syng vores sang
den minder os kærligt om det der er evigt
med rolig puls fra et stolt hjertes slag
www.DanishBits.org
Oversættelse: Louise Munk Alminde Scandinavian Text Service 2017