EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Jessica.
Jessica!
Le, Kevin.
Var en duktig pojke för mamma och pappa.
Eric gråter inte när han hamnar i skamvrån.
Du ljög för mig!
...byggde upp förtroendet och låtsades att vi var ett team?
Du gjorde mig till hjälte.
Och samtidigt planerade du det här? Varför då?
För du är ingen hjälte. Du är en mördare.
- Håll käften. - Beordra mig igen du.
Det är ett hermetiskt tillslutet rum, Kevin.
Kevin dog på det där labbet.
Det är ett vanligt namn, men "Kilgrave"?
Snacka om övertydligt. Var "Mordlik" upptaget?
Du har känslor för mig. Annars skulle jag vara död.
- Det finns värre saker än döden. - Var inte melodramatisk.
Som att vara slav åt en sociopatisk mördare.
Jag har aldrig dödat nån. Kan du säga samma sak?
Erkänn vad du har gjort om du vill ha mitt förtroende.
Mot mig, Hope, Ruben...
Ska inte privatdetektiver vara smarta?
Ta det från början, Kevin.
Det var en kall, klar natt...
...när jag råkade på en ung skönhet som blev överfallen i en mörk gränd.
Snart gör jag dig illa.
Jag räddade dig,
torkade dina tårar, och gav dig mat.
Och sen älskade vi.
Jag glömde nämna det.
Vattnet i rummet är kopplat till en strömkälla.
En före detta förhörsledare från specialstyrkorna riggade det.
Tydligen vet han vad han gör.
Jag är imponerad. Jag insåg inte att du var en sån subba.
Den här subban har makten över dig nu, skitstövel.
Simpson! Gud. Hör du mig?
Vi skulle fånga honom, inte döda honom.
- Var är Jessica? - Kozlov...
Jag vet att du vill ha dr Kozlov,
men jag ringde Metro-General och han jobbar inte där.
- Han kommer dit. - Du kanske förblöder innan dess.
- Såg polisen dig? - Nej.
Varken du eller jag var där.
- Var Jessica där? - Grannen är död.
Och mina kompisar... Herregud!
De är döda!
Jag slår ihjäl dig om du dör i min bil.
Kozlov, Metro...
METRO-GENERALS AKUTMOTTAGNING
- Vad har hänt? - En explosion.
Han vill träffa dr Kozlov. Han ska jobba här.
Aldrig hört talas om honom. Vi måste sätta dropp. Kom igen.
Du var alltså inte den enda labbråttan.
Reva kände till det, va? Därför ville du döda henne.
Jag rörde henne aldrig.
Var är de andra barnen?
Dödade du för videon utan att leta efter de andra?
Rädd för konkurrens?
Du är smartare än så. Vi var på olika labb.
Jag var för upptagen med att leta efter mina sadistiska föräldrar
för att bry mig om främmande barn.
Du kanske dödade dem.
Hjälp! Jag hålls fången av en galen...
Vad fan gör du?
- Låt henne inte... - Sluta! Nu!
Välsigne dig.
- Var det här din plan? - Jag tänkte kapa hans kulor,
men nöjer mig med ett erkännande.
Det räknas inte när det är under tvång. Du blir åtalad.
Släpp honom och hoppas att han inte anmäler.
Om han slipper ut får han dig att köra huvudet igenom ett fönster.
Du har hört vad överlevarna säger.
Hörsägen är allt du har. Var är bevisen?
Jag har en video. Hans föräldrar...
Var onda vetenskapsmän, visst. Jag lyssnade på filerna.
Inget kopplar pojken i videon till mannen du torterar.
Då spelar jag in en ny där han använder sina krafter.
Det finns inte tid till det.
- Sen när då? - Åklagaren erbjuder Hope en uppgörelse.
Va? Varför det?
Alla galna berättelser som krupit fram ger dålig press. De vill ha det överstökat.
Nej, jag är för nära. Jag har honom ju.
Hope får avtjäna 20 år, kanske 15 med gott uppförande.
Om hon tackar nej kan det bli livstid.
Jag är skyldig att informera henne om det.
- Har du inte gjort det än? - Jag ville se vad du hade.
En jurymedlem.
Det räcker att en jurymedlem tror på Kilgraves förmåga.
- Det är rimligt tvivel. - Ja.
Men en video skulle bli avfärdad som iscensatt.
- Fan. - Är det åklagaren?
Nej! Jag har faktiskt mina egna problem.
Jag har ett liv. Jag har en fästmö, ett hämndlystet ex...
Säg hur jag ska göra för att få videon godkänd.
Du behöver ett vittne med juridisk auktoritet.
Typ en polis eller en domare?
Antingen eller. Vi har 48 timmar på oss att fundera på uppgörelsen.
Jag kan få hit en polis på tre. Kan du vänta här?
Du kan knappast be mig om nånting.
Du har inte gjort nånting för att hjälpa mig.
Kilgrave har sett dig.
Du är redan inblandad.
Du lurade mig.
- Du måste fullfölja det här med mig. - Fan också.
Se inte på honom. Prata inte. Lyssna inte.
- För då styr han mig. - Nej, men han är ett as.
Hans kraft funkar inte genom mikrofonen, så man måste gå in i rummet.
Gör inte det heller.
Fan.
Varsågod.
Det där är ett misstag.
Vagnen på 41st Street har pastrami och pommes.
- Du måste bevittna nåt. - Konstiga saker sker runt dig.
Tänker du på snutarna som riktade sina pistoler mot sig själva?
Jag vet inte vad som hände.
Det gör jag. Jag känner mannen som ligger bakom.
Kommissarie Evans?
Det var tydligen hans idé. Han är ett riktigt original.
Skojade jag när jag böjde ihop stolen?
När jag lade huvudet på ditt skrivbord?
Evans har dålig smak, men vi struntar i alltihop. Det är det bästa.
Men du såg det ju.
Det jag såg var en massa modiga poliser
som kan avskedas för självmordsrisken om det här kommer ut.
Du kan haffa en seriemördare.
Jag har två år kvar till pensionen. Tack och adjö, miss Jones.
696 Hackett Street, lägenhet C.
Om Kilgrave inte är ett hot kan jag ju ge honom din hemadress.
- Det skulle du inte göra. - Självklart inte.
För jag vet att Kilgrave är farlig. Det vet du också, annars hade du gått.
Jag kan bura in honom, men jag behöver din hjälp.
Att söka fram en adress gör dig inte till en detektiv.
Bra detektiver använder sig av bevis. Som övervakningsbilder.
Men kamerorna på stationen var raderade.
Om du inte har säkra bevis på att ett brott låg bakom...
Jag trodde väl inte det.
DESMOND INGEN UPPGÖRELSE
HOGARTH GAV HON NÅT MOTBUD?
DESMOND NU VILL HON HA 90 %
Wendy, om jag blir utesluten får du 90 % av ingenting.
Igår var det 75 %.
Även om det var 100 % skulle du komma lätt undan.
När började du bry dig så mycket om pengar?
När du började spendera våra på din sekreterare.
Jag har inte rört dina pengar.
Vilka pengar är mina? Jag tackade nej till fältarbete,
jobbade dubbla skift för att betala för din utbildning. Jag...
- Det har du fått igen. - Va?
Jag betalade allt när du lekte Moder Teresa.
Så nu får jag inte hjälpa fattiga. Ett nytt lågvattenmärke.
Även om du tar alla mina pengar ändrar det inte mina känslor för Pam.
Nej, men det lär svida.
Då är jag inte ensam om att ligga blödande på marken.
Och så kallar du mig hjärtlös.
Förlåt. Jag tar tillbaka det. Jag vet att vi kan komma överens om ett nummer...
Wendy?
Behöver du nåt?
En bra advokat. Känner du nån?
Du kan få ett namn.
Vilka subbor, va?
Har du problem med ditt ex?
Wendy, va? Jag läste dina läppar. Det är nog inte Randy.
Hotar hon att avslöja dig? Det låter hemskt.
- Har Jessica sagt det? - Nej. Jessica håller folk på avstånd.
Har hon sagt att hon flyttade in hos mig för tre dagar sen?
Samboende. Alldeles frivilligt.
Det gick jättebra, men sen blev hon galen.
Jessica har ljugit för oss båda. Vad vet du egentligen om henne?
Mer än vad jag vet om dig.
Du känner till hennes version. Ingen har hört min.
Som advokat vet du säkert att sanningen finns nånstans i mitten.
Du är uppenbarligen smart. Du förstår att om jag har...
... "förmågor", så är de inte onda till naturen.
Tänk dig vad en sån människa skulle kunna göra.
Hans övertalningsförmåga skulle kunna rätta till allt som är fel.
Få envisa problem...
...att försvinna.
Upprepa det för kameran, är du snäll.
Dr Kozlov är inte anställd här. Jag har lämnat meddelanden till honom.
Han kommer.
Kan inte nån av de andra få undersöka dig?
Rummet...
Rummet jag gjorde i ordning... Hon kan inte ha honom nån annanstans.
- Glöm Kilgrave nu. Fokusera på... - Nej, hon tänker inte döda honom.
Du måste göra det.
Vapnet du fick...
Du kan inte be mig om det.
Det är det enda sättet.
Släpp det.
Han är för farlig. Se bara vad han har gjort mot dig
- och dina vänner. - Därför måste du döda honom.
Sluta nu.
- Jag visste att du skulle komma. - Dr Kozlov.
- Jag tog hit inspektör Simpson. - "Inspektör"?
Jag trodde inte att vi skulle höras igen. Men jag förstår att du ringde.
Jag vill börja igen.
Är teamet redo? Du måste gå.
- Jag stannar tills... - Nu!
- Jag tänker inte lämna honom. - Gå, Trish.
Du måste avsluta det.
Äntligen!
Äntligen.
Vad är det? Har han gjort nåt? Eller sagt nåt?
Jag lyssnade inte.
Besökstiden är slut. Jag hade behövt prata med Hope.
- Jag är ledsen. - Nej, det är du inte.
- Var har du polisen? - Han vill ha bevis på Kilgraves förmåga.
Du får gärna bemanna elchocksknappen.
- Ska du gå in dit? - Jag vet hur man gör honom sur.
När han tar över stoppar elektriciteten både mig och Kilgrave.
Tryck bara om han får mig att skada mig själv.
- Han kanske dödar dig. - Då får vi ju våra bevis.
Vänta.
Kan du uppge ditt namn?
Jag, Jessica Jones, som är vid sunda vätskor,
överlämnar följande video som bevismaterial.
Mina fötter skrynklar sig. Vad är det där?
Mat.
- Luktar som snabbmat. - Det var så lite.
Är du inte rädd att jag ska röra dig?
Nej.
Rädd att jag ska röra dig?
Jag minns vad du tyckte om.
Det är illa nog att ge mig elchocker. Måste du leka med mina känslor?
Du kan få det,
men jag vill att du tigger om det.
Du ska inte...
- Om det där var förspel så är jag med. - Gör nåt åt det då.
Du kanske inte kan förmå dig att få upp den.
Efter det har du min fulla uppmärksamhet.
Menar du slangen i dina brallor?
Du är patetisk. Du äcklar mig.
Alla krafter du har och du törs inte använda dem.
Skraj som en barnunge. Kom igen, Kevin.
Var en duktig pojke för mamma och pappa.
Jag vet inte vad du menar. Det är du som har krafterna.
Herregud!
- Få mig att sluta. - Jag slår inte kvinnor.
Nej, men du våldtar.
Krossar henne mentalt och får henne att mörda.
- Säg det! - Jessica, det räcker.
- Jag älskade dig. Jag gav dig allt. - Allt jag fick var skam.
Och skuldkänslor.
Och smärta.
Sluta. Jag trycker på knappen.
Hon dödar honom.
Nej, hon håller igen.
Kom igen, din fega jävel!
Har du inte stake nog att slåss mot mig?
Det här är inte du. Vi var lyckliga. Jag är ledsen om jag gjorde dig illa.
Vad är det med er? Ska ni bara låta det hända?
- Han är maktlös. - Han spelar.
Jag tänker inte vara delaktig i det här.
Snälla! Hjälp mig!
Det känns bra, va?
Att ha kontroll.
Han behövde inte säga åt mig att göra nåt, men styrde allt ändå.
Han är åtminstone målmedveten.
Titta.
Till och med jag tycker synd om honom. Det här stöttar hans version.
Vilken idiot jag är.
Tänk om du och jag gick härifrån nu?
Om vi låste dörren utan att se oss om? Om vi lämnade honom?
Hope kan ta uppgörelsen. Vi kan ta oss härifrån med mina pengar.
- Trish... - Jag menar det.
Så länge han har din uppmärksamhet, så länge du bryr dig, har han kontrollen.
Hope får inte förlora 20 år av sitt liv.
Varför är det ditt ansvar?
Det där är inte du, utan din pojkvän.
Han är inte min pojkvän.
Men kan du klandra honom?
Kilgrave mördade hans vänner.
Han dog nästan.
- Va? - Det var en bomb.
En explosion. Simpson ligger på sjukhus.
Var en duktig pojke för mamma och pappa.
Han klarar sig. Han är för tjurskallig för att dö.
Det blir en utredning.
Det kanske kommer fram nåt som bevisar Kilgraves skuld.
Han lämnar aldrig några spår.
Han har undvikit kameror hela livet, förutom den där.
Jag som tyckte att min mamma var hemsk.
Vem gör så mot sitt eget barn?
Ingen kan gå en på nerverna som ens föräldrar.
De kan få honom att bryta ihop.
Om de är vid liv.
- Han tror det. Han letade länge efter dem. - Han borde ha anlitat en detektiv.
Wendy skickade bevismaterialet till den allmänna inkorgen.
Praktikanter kollar den. Tänk om jag hade missat det?
Det är en bluff. En varning.
Du blir utesluten om nån ser det. Du kanske till och med åker in.
- Oroa dig inte för mig. - Du kan väl oroa dig för mig?
Du har begått ett brott. Jag blir medskyldig i efterhand...
Jag gör mitt bästa. Vad vill du att jag ska göra?
Jag vill att du löser det.
Vore det ett annat fall
hade du fått tyst på Wendy utan att behöva anstränga dig.
Det här är inget fall
utan mitt liv.
I vilket du är den bästa jävla advokaten i stan.
Första gången jag såg dig i rätten...
...kände jag din makt.
Så som du tillintetgjorde åklagarens argument...
...och lindade juryn runt ditt lillfinger.
Jag kände att du tittade.
Du försökte stila.
Det funkade.
- Ingen kan styra dig. - Nej.
Ingen kan stoppa dig. Det var den Jeri jag blev kär i.
Hon som vet vad hon vill ha och tar det.
Om den Jeri kommer tillbaka är jag med. På allt.
Till dess...
Jag tycker inte om ultimatum.
Jag vet det.
Man ser aldrig deras ansikten.
Titta efter bakgrundsdetaljer. Vi behöver en plats.
Paret Kilgrave - forskare? Neuro? - barnläkare?
Vad är det där? Zooma in där.
LABBMATERIAL ENDAST PERSONAL
Britter? Professorer.
UNIVERSITETET I NOTTINGHAM
Eric gråter inte när han hamnar i skamvrån.
HJÄLP MIG
Var en duktig pojke för mamma och pappa.
Eric gråter inte när han hamnar i skamvrån.
Vem är Eric? Hans bror? Nån av ungarna i studien?
Skamvrån.
RUGBYTERMER
Rugby?
Kilgrave hade en barndomshjälte.
Eric Brantford. Rugbyklubben, universitetet i Manchester.
Jag söker professor Davies.
Han ledde den neurovetenskapliga institutionen 1985.
Det är jag.
Jag kollar upp en referens.
Jag behöver namnen på de som gjorde studier då.
Anlitar du en spartan? Då är de säkert bra.
Inte som asen i Liverpool. De snor allt...
Jag letar efter en studie som gällde barn. Experiment på barn.
Vem är det här?
Jag behöver bara namnen på forskarna.
De är borta och bör förbli borta. De lämnade stan 1988 med bidragspengar.
Studien övergavs. Jag hade inget med dem att göra.
Vilka då?
Snälla.
Albert och Louise Thompson. Ring inte igen.
Vill de att jag ska erkänna?
Även om du avtjänar 20 år kan du leva halva livet på utsidan.
Vill du att jag ska ljuga efter allt detta?
Åklagaren vill ha ett svar imorgon bitti.
Jag vill prata med Jessica.
Det är ditt liv, inte hennes. Du känner henne knappt.
Det här är en utväg ur en omöjlig situation.
Du är för ung för att veta hur ovanligt sånt är, men jag vet det.
I verkligheten finns det inga lyckliga slut.
Man måste slåss som fan för det liv man har.
Jag vill prata med Jessica.
Ser hon fortfarande bekant ut?
Det är omöjligt, va?
Jag har slutat använda det ordet i närheten av dig.
- Ett samtal från North Eastern-anstalten. - Det går bra. Hope?
Jag tar uppgörelsen.
Hope, lyssna på mig.
Jag är trött. Jag vill bara att det ska vara över.
Det kan inte vara över när Kilgrave är kvar där ute.
Jag får åtminstone leva.
Om 20 år kan jag ta min examen.
Jag vill inte dö här inne.
Jag har fattat mitt beslut. Jag ville bara berätta det.
Jag har honom.
Va?
Jag håller Kilgrave fången.
Vad menar du?
Jag pumpade honom full med droger och burade in honom.
Vi kan snart ha bevis nog för rimligt tvivel.
Låt honom inte komma undan med det han gjorde mot dig.
Mot oss.
Okej.
Tack.
Titta inte på mig så där. Jag ska få ut henne.
Fan.
Vad är det?
Jess?
Du är sen.
Var är resten?
Jag fick inte tag i alla. Det var så ont om tid.
Jag trodde att du satt inne.
- Uppenbarligen inte. - Vadå? Kunde du inte ha berättat det?
Jag gick över en allvarlig gräns för att rädda dig från dig själv.
- Vet du ens vad jag gjorde? - Jag bad dig inte om det.
Nej, det där är inte schyst.
Ser du? Du är en del av det här. Se dig omkring.
Du sa att du ville prata. Alla är här för att stötta dig.
Låt det sjunka in.
Okej, då kör vi i gång.
Ordet är fritt. Ingen styr det här.
Jag ska nog bara lyssna ett tag.
Jag måste rensa skallen. Jag ser bara Kilgrave överallt.
- Jag kan börja. - Tack.
Jag tänkte på ansvar häromdagen.
När Kilgrave styrde mig var jag inte ansvarig för det jag gjorde.
Trots att jag just då ville göra det.
Hur kan jag ta ansvar för nåt om jag inte...
Du blev av med en jacka. Släpp det.
Jessica...
Låt nån annan dela med sig.
Vad sägs om dig?
Betty lyssnar bara, precis som du. Det är helt okej.
Jag vill höra Bettys berättelse.
När träffade du Kilgrave? Var det länge sen?
Känner du honom intimt? Var han naken?
Jessica, låt bli.
- Vänta. Det är värt det. - Det här är en stödgrupp.
Alla är inte offer.
Ursäkta, jag måste gå.
Vart ska du? Hörru! Lämna den stackars kvinnan i fred.
Hon är Kilgraves mamma.
Du.
Jag vill hjälpa till.
- Vad synd. - Jag måste få hjälpa till.
Jag kan inte sova. När jag blundar ser jag bara Ruben.
Därför tänker jag inte blanda in dig.
- Du låter det här påverka dig. - Lägg av.
Jag tvättade bort blod från ditt golv. Jag dumpade en kropp i floden.
Ändå vill du fortsätta umgås med mig? Gå tillbaka till gruppen. Hjälp dem.
Det är din superkraft.
Det var bara en tidsfråga. Vi borde ha åkt vidare.
Jag är ledsen, Albert. Du hade rätt.
Hej, pappa.
Er son har ärvt ert dåliga uppförande.
Ni ska följa med mig för att stoppa honom.
Va? Skickade inte Kevin hit dig?
Nej, men han lär bli glad över att se er.
Ni döpte honom till Kevin, men gjorde honom till Kilgrave.
- Vi visste inte om det. - Skitsnack.
Jag har sett filmerna och testerna. Ni lekte Gud!
Vi försökte rädda honom.
Han föddes med en neurologisk sjukdom.
Han skulle ha varit hjärndöd innan han blev 12.
Enda hoppet var ett experimentellt försök att reparera hans DNA med ett virus.
Infekterade ni honom med det?
Om jag ändå hade ett "Årets mor" -pris att slå ihjäl dig med.
Vi älskade vår son. Vi ville bota honom och hittade ett sätt.
Vi kände inte till biverkningarna förrän...
Förrän det urartade och ni övergav honom.
Nej, vi levde med det.
Vi gjorde allt han bad om i åratal.
Han fick ett raseriutbrott när jag strök kläder och...
Jag borde inte ha skrikit åt honom, men...
Vi var livrädda, så vi flydde. Det har vi gjort sen dess.
Ni kunde ha berättat det för nån eller gjort nåt.
Ni är inte de enda som fått sina liv förstörda av lille Kevin.
Vi vet det.
Vi hörde talas om den där tjejen som dödade sina föräldrar.
Jag visste att det var Kevin. Louise ville vara säker, så vi kom hit.
Hon gick med i den där makabra gruppen för att plåga sig själv.
- Jag hoppades kunna vara till hjälp. - Till vilken nytta?
Nu har ni chansen att hjälpa tjejen. Jag ska ta er till er son.
Vi har klarat oss så här länge genom att hålla oss undan.
Er uppfostran, eller bristen på det, gjorde honom till sociopat.
Det var oansvarigt oavsett.
Jag följer med henne, Albert.
Inte ensam.
- Ha en bra kväll. - Du med. Ta hand om dig.
OKÄND - BROTTSLIGT? BÄST ATT UTREDA.
Du är tillbaka.
- Jessica ville visa mig nåt på en gång. - Hon kommer snart.
Ska du inte gå ut och ta en nypa frisk luft?
Vi behöver inte en till som förlorar förståndet.
Visst, det vore skönt med en paus.
Jag lyssnar.
Jag vill höra hur det är med Will Simpson, en patient.
Han är nog inte vid medvetande.
Simpson här.
- Du låter okej. - Jag sa ju det. Kozlov är rätt man.
Och så ville jag ju se dig igen.
Är du med Jessica? Med honom?
- Jag vet att du inte tänker göra det. - Jag är inte som du.
Det är bra. Ta dig därifrån nu.
Lämna stan.
Jessica är galen om hon tror att hon kan hålla honom inlåst.
Trish...
Säg att du inte tänker stanna där.
Vad skönt att du mår bättre.
Trish.
Trish!
Du har svarat bra på medicinerna.
Det känns bra. Som förr.
- Ge mig en röd. - Du fick en i morse.
Vi ändrade på rutinerna efter det som hände i Damaskus.
En röd för att komma i gång. Två vita för att det ska hålla i sig.
En blå för att varva ner.
Okej.
Skönt att du är tillbaka.
Vi ska uträtta viktiga saker tillsammans.
- Vi är på väg att få våra bevis. - Jag hoppas det, för Hopes skull.
Hon sa nej till uppgörelsen. Åklagaren kräver två livstidsstraff.
Hon förlorar. Kom in!
Är det de galna vetenskapsmännen?
Testerna gjordes för att rädda hans liv.
Han torterade dem. Allt Kilgrave sa var lögn.
Om nåt går snett trycker jag på knappen.
Då däckar alla och vi tar ut er. Ni känner inget.
Typ.
- Är du snabb nog? - Oroa dig inte.
Det är inte värt risken. Vi får hitta ett annat sätt.
Vi går in, Albert.
Han är vårt ansvar.
Upp med händerna.
Du fick visst bevisen.
Ja. Jag är helt övertygad om att du är från vettet.
- Öppna cellen. - Visst.
En sekund, bara. Trish!
Är du galen?
Varför sätter du inte handfängsel på mig? Jag ringer snart polisen.
Då ser jag till att nämna att du medverkat i en kidnappning.
Håll ögonen på mannen i cellen. Ditt vittnesmål är avgörande.
Nu ser vi till att han får nåt att vittna om.
Kom igen.
Hej, Kevin.
Mamma. Pappa.
Har du fått tillräckligt att äta?
Varför undrar du inte om jag fick mat när jag var tio?
Eller 14 eller 25. Då brydde ni er inte.
Kevin, raring...
Jag undrade om ni tänkte på mig...
...när jag tiggde som en hund.
Om ni oroade er för mig när jag var sjuk.
Eller när jag var rädd. Jag var helt ensam.
Jag fick tvinga folk att ge mig mat och ta hand om mig.
Det var så jag lärde mig att överleva.
Skitsnack, Kevin. Du har alltid kunnat ge order.
Du sa åt oss när vi skulle äta, sova och pinka.
Nej, Albert.
Jag har förändrats.
Jessica lärde mig att hjälpa folk.
Jag har räddat barn.
Jag undrade om ni skulle bli stolta.
Självklart är vi stolta över dig. Vi älskar dig.
Varför lämnade ni mig då?
Din mor dog nästan efter det du gjorde!
Jag var tio! Jag fick ett raseriutbrott, som andra barn.
Jag visste inte vad jag gjorde. Ni förklarade inget. Ni bara stack!
Det var fel av oss.
- Jag ska aldrig lämna dig igen. - Kom ihåg vad han gjorde.
Han är vår son.
Förlåt att jag gjorde dig illa.
Släpp mig, så struntar jag i överfallet.
- Vi kan rubricera det som motstånd. - Det är inte över än.
Jag är ledsen, Kevin.
Jag är så ledsen.
Ta ut dem nu!
Inte än.
Du är vårt ansvar.
Vi måste stoppa dig.
Jag förstår det.
Mamma...
...ta upp saxen.
Nej.
Stanna där, pappa. Titta nu.
Okej.
- Hon gjorde det. - Vadå?
- Det finns på band. - Det räcker inte.
- Det funkar inte. Ta ut dem! - Mamma...
...för varje år som du lät mig vara ensam...
...hugg dig själv.
Nu har vi honom.
Ut med er allihop! Spring!
- Fort! - Ta loss mig!
Jess, nycklarna!
Snälla.
Stå inte bara där, pappa. Plocka upp saxen.
Inte han också.
Få ut mig härifrån!
Skär ut ditt hjärta, pappa.
Sätt en kula i din skalle, Patsy.
Du följer med mig.
Släpp mig, Jessica.
Få bort henne!
Släpp mig, Jessica.
Kom tillbaka hit!
Nu, Jessica!