- Är hornhinnan brännskadad? - Får jag se.
Ja, det är isbränna. Varför är de nakna?
Det går inte ihop. Trumhinnan är spräckt. Ser du blodet?
- Ja, men hur hände det? Tryck? - Kanske.
- Här också. - Det där är Lund.
Kolla in det här.
Herregud.
- Han här har klöst ut sina egna ögon. - Tror du?
Det här fallet... Det lär bli en riktig skithistoria.
Inga svar och en massa arga människor.
Vi har inte ens nån kriminaltekniker.
- Vi borde skicka det till Anchorage. - Är det inte det vi ska?
- Nej, vi behåller det. Skit i dem. - Allvarligt?
Hallå! Hallå! En meter! En meter!
- Hördu! Inga foton! Ta bort det nu! - Förlåt.
- Kom igen, Liz. De larvar sig bara. - Käften, Hank.
Okej, nu får alla för fan ta och skärpa sig!
Det här är en brottsplats!
Låtsas åtminstone som om ni vet vad ni sysslar med. Jävla skit.
Åk hem med dig.
Det kan jag inte.
Låt nån annan ta hand om det här, Missy.
Det är kopplat till Annie, Rose.
I så fall är du rökt.
Kom hem till mig senare.
Inte den. Du skadar vävnaden.
- Vad ska jag ta, då? - Ta borsten igen.
Om du skapar en liten luftficka kan du lirka in den på sidan.
- Rör inte huden. - Helvete!
Wilson! Vad fan gör du?
Det ser inte bra ut. Vi måste amputera minst ett ben.
- När kan vi prata med honom? - Inte i dag. Han är försatt i koma.
- Chefen? - Tack, syster. Vänta lite.
- Chefen? Kom. - Prior? Fick du in dem?
Nej, de är konstigt formade. Ska vi dela på dem? Kom.
Nej, ha inte sönder nåt.
Ursäkta? Jag måste lägga på. Vi ska börja operera.
- Chefen? - Okej, vänta en liten stund, bara.
- Ja, Prior? - Jag vet hur vi kan flytta dem.
- Hjärtat? - Nej. Det...
Det är ingen emoji, Haydn. Försök igen.
- God jul, ungar. Lektionen är slut. - Hallå.
Hallå. Nej, hörni. Lektionen är inte slut. Ingen får gå.
Vart ska du? Jag ringer din mamma.
- Jag ringer din pappa. Din med. - God jul.
Jag lovar.
- Carla? Du med? Allvarligt? - Sorry.
Driver du med mig?
Jag sa åt dig att hålla dig undan. Jag jobbar här. Det är mitt jobb.
Men snälla Bryce. Det är inte därför jag är här.
Du måste förklara för mig vad de gör på Tsalal.
Tsalal? Varför det?
Och varför åker du inte bara dit och pratar med Lund och de andra?
Det är tyvärr inte möjligt.
Ser du honom ofta?
Travis? Nej. Döden förändrade inte honom.
Den jäveln kommer bara när han vill ha nåt.
Sa han hej då?
Innan han försvann ut på isen? Ja.
Han visste att han skulle dö och ville inte att leukemin skulle vinna.
Han kom hit med croissanter.
Vilken jävla grej.
Han hade bakat dem själv.
Vi åt dem...
...han sjöng lite...
...och så knullade vi lite.
Han sa inte så mycket. Han var väldigt trött.
Men vi pratade ju så mycket alla de där åren då han kom till mig.
Sen gick han.
- Och sen hittade jag honom. - Ja.
En sista gåva från Travis Cohle: Jag fick träffa dig.
Får jag fråga...
Det här att du ser de döda...
...när började det?
Med Travis. Men jag vet folk som föds med det.
Och så är det ju Ennis. Det händer här hela tiden.
Jag tror att världen håller på att bli gammal...
...och att Ennis är platsen där själva väven...
...håller på att brista i sömmarna.
När du ser dem...
...och hör dem...
...hur klarar du av att hålla ihop det?
Grejen med de döda...
...är att vissa besöker en för att de saknar en.
Vissa kommer för att berätta nåt som man behöver höra.
Och andra vill bara ta en med sig.
Man måste veta skillnaden.
Nej, fy fan. Vad tror ni att de har råkat ut för?
Det är det vi försöker ta reda på. Vad höll de på med på Tsalal?
Jag är ju geolog, så det är inte mitt område, men... de var tokstollar.
Väldigt tillbakadragna.
De kom aldrig in till stan och fick aldrig besök.
På andra stationer roterar personalen, men inte på Tsalal.
Ingen kommer och ingen går.
Vad gjorde de, då?
I många år försökte de sekvensera en utdöd mikroorganisms dna-
som man trodde skulle kunna motverka celldöd.
Förklara på engelska, nörd.
Jaha... Om du vill ha engelska borde du ha...
-"Knullat"? - Ja, knullat med engelskläraren.
Han var inte min typ. Inte du heller, i och för sig.
Men nöden har ingen lag. Vad pratade du om?
Att deras arbete skulle kunna bota cancer-
autoimmuna sjukdomar, genetiska avvikelser...
Det skulle ställa hela skiten på ända.
Varför tog det sån tid, då?
De har ju hållit till där ute hur länge som helst.
Alltså... Det är inte direkt korvstoppning, Liz.
Att borra i isen efter den sortens mikroorganism är extremt svårt.
Man behöver känslig robotik och noggranna instrument.
Borrar går sönder och lager uttöms.
Sanningen är att permafrosten är för hård.
Den skadar kromosommaterialet när man tar upp det.
Så det skulle aldrig fungera. Aldrig.
Chefen. Ni ska nog komma till stationen.
- Kom. - Uppfattat.
Min syster ser personer som förföljer henne. Hon kan inte sova.
Hon får sammanbrott.
Hon säger att min döda mamma ringer henne.
Jag tog henne till Ennis i fjol för att ha henne nära mig, men...
...jag är orolig.
Förväxla inte andevärlden med psykisk ohälsa.
Det låter som om hon behöver behandling.
- Har du pratat med dem på Fyren? - Hon vill inte dit.
Hon vill inte ens prata om det.
Hon var på ett ställe i Nevada för fyra år sen-
och blev fullproppad med mediciner. Det var förjävligt, tyckte hon.
- Vill du inte ha nåt att äta, då? - Nej, jag börjar jobba snart.
Du.
Såg du märket i hans panna?
Jag har sett det förut. För flera år sen.
- Vad är det för nåt? - Det är gammalt, Missy.
Äldre än Ennis.
Äldre än isen, förmodligen.
Vi fick samtalslistorna. Det finns inget där.
- Radiologgarna? - Ja.
- Inget där heller. - Allt väl, polischefen?
- Vad håller ni på med? - Liz! Hur är det?
Vilken jävla soppa.
Lugn, Anchorage får ta över. Du behöver inte göra nånting.
Fint, det är det polischef Danvers gör bäst.
Familjerna behöver informeras.
- Hank, kan du ordna fram... - Nej.
"Nej"?
Nej, ni tar inte ifrån mig mitt fall, kommissarie Connelly, sir.
- Vad håller du på med? - Jag gör mitt jobb.
De här männen dog i Ennis. Ni får ta in delstatspolisen då.
Sluta. Du vill inte ha det här. Vad brukar du säga? "Skithistoria"?
- Det här är en skithistoria. - Det är min skithistoria.
Du har inga resurser, inga kriminaltekniker, inga jävla...
Du gör det bara för att jävlas med mig, eller hur, Lizzie?
Ni skickade mig till Ennis.
Nej, förresten. Ni tilldelade mig Ennis.
Jag fick det här fina kontoret i den här fina gamla tandläkarlokalen-
så att jag skulle kunna hantera de unika problem-
som uppstår i ett isolerat samhälle under den mörka årstiden.
- Jag gör min plikt. - Lägg av. Liken ska till Anchorage.
Hank! Säg åt killarna att rigga helikoptern. Vi ska flytta kropparna.
- Paragraf nio, kapitel fyra. - Hallå?
"Korrekt hantering av frusna kvarlevor."
Vad är det där?
Det är Alaskas kriminaltekniska laboratoriemanual-
som ni gav mig, utöver förordningsbibliografin-
när jag befordrades, kommissarien, sir.
Det står: "Frusna kroppar ska inte hanteras mer än absolut nödvändigt"-
"förrän de har tinats upp vid en jämn temperatur på tre grader."
"Annars blir kriminaltekniska fynd opålitliga och odugliga i domstol."
Okej. Hur lång tid tar det för dem att tina?
Fyrtioåtta timmar.
Var ska ni ens förvara dem, polischefen?
Liz!
Hej.
- Såg du mig spela? - Nej. Har du sett föreståndaren?
Hank? Har du hittat honom?
Bättre upp.
- Hallå. - Hej, fint att se dig.
- Hur är det, Janet? - Hej, Henry.
Ma'am.
- Hur är det med Pete? - Bra.
Du måste övertala din son att ge mina grabbar lite skridskolektioner.
Det är bra pengar för en ung pappa.
- Jag tar ett snack med honom. - Jag räknar med dig.
Ånej.
- Kate. - Liz.
Du skulle väl inte prata med mig om det inte var allvar på riktigt?
Nej.
- Morsan! - Gå och byt om och vänta i bilen.
- Gäller det de stackars forskarna? - Japp.
Fruktansvärt.
Ja. De är ett enda stort djupfryst köttblock just nu.
Herregud.
Vi behöver tina kropparna i en lokal som är stor nog, i rätt temperatur.
Och... eftersom gruvan äger rinken och rinken skulla vara lämplig...
Bara så att du vet, så gör jag det för att jag älskar den här stan.
Ja, ja. Självklart.
Lyft av den försiktigt.
- Lyft upp den så högt ni kan. - Lite högre.
Högre. Upp. Ni får inte skada mjukvävnaden.
- Bra. - Herregud. Åh, fy.
Vilken jävla bitch! - Navarro.
Chefen? Det där är tandavtryck. De måste ha bitit på sina egna händer.
- Vad i helvete? - Stick härifrån!
- Jag ville bara säga... - Nu! Stick!
Okej. Jag åker hem till er, okej?
- Okej. - Då så.
Vi får luska lite i obduktionsarkiven i området.
Leta efter liknande skador.
Brännskadade ögon, pajade öron och självförvållade bitsår.
- Okej. - Det där är Molina.
Ja, och det här är Jie. Det här är Merens.
- Och det här är... - Kotov?
Nej, det där är Kotov. Ser du ringen?
- Ja. - Ja, han är ryss.
De har den på höger hand.
- Hur många får du det till? - Fem huvuden och nio fötter.
Resten är begravda.
Varför klättrade de på varandra? Det är som om nåt jagade dem.
Ledsen att göra dig besviken, men det finns inga snömän.
Hypotermi kan orsaka delirium. Det kan ha utbrutit masshysteri.
Har vi kvar han pensionären i North Bay? Kriminalteknikern?
- Få hit honom, vi... Prior? - Jag har en idé.
Vadå för idé... Okej.
Gruvkärringen hatar visst dig mer än hon hatar mig.
- Jag kan ha haft ihop det med maken. - Före eller efter skilsmässan?
Vad vill du?
Annie hade den här tatueringen.
Och?
- En av dina killar hade den i pannan. - Vet inte. Kanske det. Och?
"Och?" Det är samma fall! Vi kan samarbeta och lösa mordet på Annie.
Nej. Jag tänker aldrig mer jobba med dig.
- Tror du att jag vill jobba med dig? - Ja, faktiskt.
Ta en titt i spegeln, Liz.
Ingen orkar med dig, utom den där stackaren Prior.
Men snart krossar du väl honom också.
Försvinn från min utredning. Kom igen. Stick nu.
Du vet var jag finns.
Prior. Kolla på det här. Visa det... Hallå, vad håller du...?
Jaha. Snyggt.
- Hej, tjejen. - Hej! Vill du ha lunch?
Nej. Ska vi kolla "Bachelor" sen?
- Evangeline. - Qavvik.
- Tjena, Ryan. Har du tid? - Visst.
- Inte? - Nej, jag har nog aldrig sett honom.
Är du säker på det?
Ja. Om de träffades presenterade hon honom inte för mig i alla fall.
- Du, får jag prata med dig? - Chuck. Lägg av.
Nej, hon rotar i gammal skit.
Du fattar att jag försöker lista ut vem som mördade hans syster, va?
- Känner du igen den här mannen? - Nej, aldrig sett honom förr.
- Sluta förgifta oss! - Fan ta dig!
- Hallå! Bob! Vad fan! - Dra åt helvete!
Dricker inte mina barn samma vatten?
Ni gruvfolk förgiftar era egna barn och ni bara blundar för det!
Vi försörjer för fan era barn!
- Kom nu. - Jävla idiot!
- Vi betalar för skolan! - Stick härifrån.
- Fy fan. - Vad...? Hallå!
Den jäveln betalade inte ens notan.
- Har labbsvaren kommit? - Ja.
- Dna:t på kläderna? - Det tar ett tag till.
- Fingeravtrycken, då? - Varsågod.
De satt på en av skorna, men vi fick inga träffar i systemet.
Okej.
Okej, vi vet att ett plötsligt tryckfall-
kan punktera trumhinnor och skada mjuk vävnad.
Vi vet att hypotermi kan orsaka delirium och irrationellt beteende.
Det skulle kunna förklara de självförvållade skadorna.
Men innan dess släppte de allt och sprang ut. Varför?
- Gasläcka? - Nej, det finns ingen gas där.
- Allt går på el. - Vad hände, då?
Inte vet jag. Börja ställa frågor.
Okej. Isbjörn?
Dörrarna går ju inte att låsa, eftersom man vill undvika olyckor.
Björnen kommer in, männen får panik och springer ut.
- Och klär av sig. Varför? - Paradoxal avklädning.
Vid allvarlig hypotermi känner man sig varm och klär av sig.
Du har läst på. Okej, fler frågor.
Okej... Vem ritade symbolen i Lunds panna?
- Fel fråga. - Okej.
När ritades den?
Var det innan de sprang ut eller efter?
Om det var innan kan det ha varit ett skämt eller en lek.
- Och om det var efter? - Då var nån ute på isen med dem.
Man ritar inte i pannan på sig själv medan man fryser ihjäl.
Exakt. Fler frågor.
Okej. Vad är grejen med kläderna?
De matchar ju inte ens kropparna. Det är bara fem par byxor.
- Det saknas tre skor. - Okej.
De kanske inte var fullt påklädda när de sprang ut.
- Vad är frågan? - Varför var de inte fullt påklädda?
Nej, försök igen.
Hur rädd är man om man springer ut på isen utan skor?
Och...?
Varför är kläderna hopvikta så där?
- Nå? - Mördaren kanske vek ihop dem.
Aha. En mördare?
Varför skulle en mördare vika ihop dem?
Jag vet inte.
Hånade han dem? Tvingade han dem att vika ihop dem?
- Det går inte ihop. - Jodå, det gör det.
Vi ser bara inte hur. Vi ställer inte rätt frågor.
- Jag sa ju att det var ett skitfall. - Ja.
Ändå skulle ni ha det. Jag tänker inte ens fråga varför.
- Ja... - Ma'am?
Budkillen och städerskorna från stationen kan höras nu. Kom.
Tack, Lulu.
Du tar budet, så tar jag städerskorna.
- Chefen. - Mycket majonnäs. Så där, ja.
Vill ni se resultatet? Ja? Kolla in det här.
Det är den 17:e, det var då de dog.
Hur är det, Clark?
Hon har vaknat.
Duktig tjej.
Vad envis du är som muckar gräl med såna där bjässar. Dummer.
- Har du hemkört här inne? - Nej. Vadå hemkört, förresten?
Qavvik's är en respektabel restaurang med utskänkningstillstånd.
- Och därför har ni fylleslagsmål där. - Det var bara ett.
Och det var på grund av det dåliga vattnet i byarna.
- Inte på grund av olaglig alkohol. - Är det så illa med vattnet?
Ja. Det blev bara skit förra veckan. Det blev svart hos en del.
Stackarna bor för nära gruvan. Nu pratas det om demonstrationer.
- Igen? - Ja.
- Hur går det för min syster? - Helt okej.
Det finns bara en i stan som inte gillar mina pannkakor.
Hördu, hördu! Lägg av med det där.
- En vacker dag lär de käka upp dig. - Nä.
Jag och den här tjejen är tajta. Eller hur, snygging?
Hon tror att hon är så tuff. Kommer man för nära hugger hon efter en.
Men innerst inne är hon är mjukis. Jajamän.
Bara hon får lite kärlek och omsorg, så smälter hon.
För helvete, Qavvik. Lägg ner.
- Ses vi i kväll? - Nej, jag är upptagen.
Okej, men jag behöver min tandborste!
Visst städar ni på Tsalals forskningsstation?
Ja, två pass i månaden.
Har ni nånsin sett Annie Kowtok där?
Annie K? Nej, henne har jag aldrig sett där.
Men varför skulle hon vara där? Hon var ju barnmorska.
Har ni sett den här, då?
Är det nån sorts sektsymbol? Nej... Häxkonst?
Blair!
Har du sett den här djävulssymbolen förut?
Nej.
- Ni såg aldrig den här på stationen? - Nej.
De var skumma typer, okej?
Man måste ju vara lite störd för att vilja leva där ute-
instängd, ute på isen. Eller hur?
De var tystlåtna pojkar. De spelade tv-spel.
Men de var helt uppslukade av sitt arbete.
En gång skrek dr Lund åt mig för att jag flyttade på hans anteckningar.
Betedde de sig märkligt sista gången ni såg dem? Sa de nåt konstigt?
Sa?
De tilltalade aldrig oss. Vi var bara städerskor.
Clark var skum. Han var alltid skum-
men de sista gångerna jag var där pratade han för sig själv-
och stirrade ut i intet.
Alltså... Det var nåt som inte stod rätt till där.
En gång såg jag honom gå omkring spritt språngande naken, helt obrydd.
Han låste in sig på rummet. Vi kunde inte städa där inne.
Han vägrade komma ut. Jag hörde honom gråta.
Vad gjorde de andra männen när han betedde sig konstigt?
De ignorerade honom bara. Det var sorgligt.
Jag tyckte att jag såg nån när jag kom till stationen i går.
- Men det kan jag väl inte ha gjort? - Såg du nån på stationen?
- Nej, jag såg ingen. Näpp. - Det här är allvar, Bill.
- Om du såg nån måste du säga det. - Det här är Ennis.
Ibland ser man folk. Förstår du vad jag menar?
Du är ju uppväxt här, Pete. Du vet om det här.
Ibland ser man folk som är döda.
Det är en lång jävla natt. Till och med de döda får tråkigt.
Du, känner du igen den här?
- Ja, Clark hade den där grejen. -"Hade den"?
Intatuerad på bröstet.
Killen heter Chuck Mosley.
Hus 16C, rum 43, Silver Sky Mining-barackerna.
- Jag har skickat platsen. Kom. - Tack, Lee. Schyst. Kom.
Jävlar!
Jules! Hör du det här, syrran? Det är ju vår låt!
Jävla...
Fy satan.
- Jag sa ju att jag inte känner honom. - Du ljuger.
Tvinga mig inte att gripa dig för springnotan på Qavvik's.
Han köpte en husvagn av min kusin. En risig Golden Eagle från 90-talet.
Men min kusin fick idioten att punga ut 10 000 dollar.
Han pröjsade kontant, direkt. Pang.
- När var det här? - Ingen aning. Sju år sen?
Kan du inte fråga din kusin?
Död. Skelettcancer. Den här jävla stan, alltså.
Skriv ner en beskrivning av husvagnen och din kusins namn.
- Varför sa du inget när jag frågade? - För att jag inte gillar er, ma'am.
Nej.
Det var för att du inte gillade Annie, eller hur?
Det gör dig inget att hon blev mördad.
VI FÅR LYCKLIGA STUNDER IHOP
JAG SKA SKÄMMA BORT DIG
DET GÖR MIG GLAD
SNART ÄR DAGEN HÄR!
JAG LÄNGTAR! BARA LITE OROLIG FÖR MAMMA!
Ingen fara, älskling. Jag har lite pengar kvar.
Jag skickar lite mer till din mammas medicin.
Jag längtar efter dig.
SKICKA FLER BILDER PÅ DIG?
Okej, då.
Wallis sa att han hade spiralen intatuerad på bröstet.
Va? Hur såg Wallis hans bröst?
Clark gick omkring naken och pratade för sig själv.
Ja. Han mådde inte bra.
Jag fattar inte hur de andra stod ut med honom.
Det är exakt rätt fråga.
- Har du fått tag på familjen? - Ja, jag pratade med mamman i Dublin.
Hon har inte sett honom på tio år. Sa att han lika gärna kunde vara död.
Och nu är han död. Fy fan.
Okej. Vad vet vi om pengarna? Vem betalar Tsalals räkningar?
Okej. En ideell organisation finansierar ju stationen.
Följer man skatterna kan man spåra det till ett skalbolag-
som heter NC Global Strategies, som i sin tur ägs av Tuttle United.
- Och vad gör Tuttle United? - Allt.
Glas, tech, tv-spel, transporter, palmolja, kryssningar...
Okej. Tack, Petey. Det där hjälper verkligen inte alls.
- Jag står till ert förfogande. - Okej.
- Får jag fråga en sak? - Visst.
Vad gjorde Navarro mot er?
Är du rädd att du också ska klanta till det?
Gör inte det. Gå och vakta kropparna.
Jag åker och hämtar Leah hos er och sen till jobbet.
Jag måste hem.
Jag kan inte. Jag lovade att natta Darwin. Kayla mördar mig.
Du åker inte hem i kväll. Vad sa jag precis?
"Klanta inte till det."
Vadå "nej"? Du sa ju att du skulle bada Darwin i kväll.
Nej, han vill att du ska göra det, inte jag.
Var lite schyst nu.
- Vad vill du höra? - Jag lovar att göra det nästa gång.
- Så sa du förra gången också. - Förlåt.
Vad vill du höra? Han väntar på dig.
- Hej, Darwin. - Din chef är här nu.
Bygger du lego?
- Vad bygger du för nåt? - Ett hus.
- Till fisken? - Ja.
Snor du min man i kväll igen?
Du vet inte det här än, Kayla, men jag gör dig en stor tjänst.
Du ledsnar snart på att ha karlsloken hemma.
Tack, men spara tjänsterna åt din egen familj.
Hon är i köket med min mormor.
Kom, gubben. Dags att bada.
- Leah. Vi måste sticka. Jag måste... - Hej, Liz.
Leah ville se hur kakiniq skulle se ut i hennes vackra ansikte.
- Tvätta bort det. - Nej.
- Det är bara tusch. Det går bort. - Sätt dig i bilen. Nu!
Rita inte på min unges ansikte!
Hon är 17. Hon vill lära sig om sin bakgrund.
Varför det? För att bli nattsjuksköterska som du?
Ja, och kom inte med det där, tvättomat-mormor.
Du ska ut ur mitt hus.
Nu!
Seriöst?
När du ändå betalar ska jag ha mina näringsämnen.
"Näringsämnen." Tjugo dollar för några jäkla kakor?
Arktiska priser, bruden. Varför är vi här nu igen?
- Jobbförmåner. - Jobbförmåner...
Jag har funderat lite.
Det där stället... Fyren? Vi kanske skulle åka förbi där.
Inga fler sjukhus. De där medicinerna... Du fattar inte.
Hördu, titta på mig.
Det är inget sjukhus, utan ett center för beroende och andra problem.
Jag tycker att vi ska kolla. Det finns ju andra mediciner.
Nej! Jag är inte som mamma.
- Snälla Angie. - Okej.
Du måste låta mig leva som en normal människa.
Det är klart att du ska, gumman.
JAG ÄR I BUTIKEN
Lee! Kom och hjälp mig med den här dumma jävla granen!
Gör det du! Jag har gått och lagt mig!
Vilket galet ställe.
Hej.
- Du gjorde det! - Nej, det går bort.
- Tycker du om det? - Det är fantastiskt.
Helvete.
- Jag ser dig! - Jag är enöga.
Jag ser dig! Jag ser dig!
Satan!
- Hej, chefen. - Pete.
- Har du forskarnas kontoutdrag? - Ja.
Skicka Clarks, så långt tillbaka det går.
Okej. Ska jag ta med...
Du går inte hem till mig och stjäl. Du vet bättre.
Titta på mig.
Inte ens din mamma stal från oss när hon stack.
Hör på nu. Danvers äger inte dig.
Du har en familj, och hon tillhör inte den.
Blod är blod, Peter.
Kom ihåg det.
Först roffar du åt dig kropparna och nu vill du åt min kropp.
Vill du eller inte?
Just det. Jag visste väl att du inte stannade på grund av det fina vädret.
- Jag kan inte...! - Nej, du skulle bara våga!
Nej, vänta. Vänta, vänta! Vänta.
Du svettas på mig.
Vill du säga det först eller ska jag?
- Det där var sista gången. - Det har varit sista gången i 15 år.
- Nitton. - Va? Nej.
- För 19 år sen var jag nygift... - Nitton år.
Du var ju med Jake då.
Ja, men vi hade ett uppehåll. Ett av dem.
Jävlar.
Det här var sista gången.
Ja.
Varför har du hakat upp dig på det här med Tsalal, Liz? Allvarligt.
Jag vet att du inte vill ha fallet. Jag känner dig.
Jaså, gör du? Vad tänker jag på just nu?
Du tänker: "Vet du varför jag vill ha fallet? För att jävlas med dig."
Du känner mig visst, trots allt.
- Du skickade mig till Ennis... - Nej, jag befordrade dig.
Strunt samma. Mest var det för att du är en osäker jävel-
och för att du är rädd för mig, men skit samma. Jag gör bara mitt jobb.
Det gör du inte alls. Du jäklas med mig.
Varför ska du envisas med att lägga locket på?
Jag vill bara inte att det ska bli en jävla katastrof helt i onödan.
Märkliga omständigheter och döda kroppar?
- Kom igen. Vi ger det till Anchorage. - Nej.
Jag ska hålla det under kontroll. Jag har kontroll.
Jag tror inte att du kan det.
- Men det kan jag. - Nej.
- Enligt vem då? - Mig. Jag svär, om du inte gör det...
Vadå? Var det ett jävla hot?
Skitskalle.
CLARKS KONTOUTDRAG
Ja, jag har det framför mig.
Det är 600 dollar på Fairbanks Ink, den 22 april 2017.
- Clark, sa du? - Ja, Raymond Clark.
Tatueringen satt på bröstet. Det är en spiral.
Jag kan skicka den nu om du vill.
Behövs inte. Jag har den här framför mig. Jag minns honom.
- Skum kille. Engelsman, va? - Han var irländare.
Han grät lite när jag var klar.
Men inte för att det gjorde ont. Det kanske var nåt känslomässigt.
- Var han där ensam? - Ja, han var ensam.
Sa han vad tatueringen betydde?
Oj... Det kommer jag inte ihåg.
Jag kan skicka en bild på tatueringen. Jag sparar alla.
Och här kommer en bild på själva förlagan.
Är du kvar? Hallå?
Jag borde väl börja låsa.
Han tog med sig det här fotot till en tatuerare i Fairbanks.
Han skaffade en likadan tatuering som hon hade.
Det där är fyra dagar efter att hon dog.
Här är dna-provsvaren. Det är Annies tunga.
Vävnaden har otypiska cellskador.
Möjligen orsakade av nedfrysning.
Har du bytt ställe för burkarna? Var har du burkar nånstans?
Ja, det verkar som om ditt fall hänger ihop med mitt fall.
Vad gör du här?
Du kan Annies fall bättre än jag kan läsa mig till.
Och nu är det viktigt för att ett gäng vita män är döda?
Vill du vara med eller bara dra åt helvete?
- Lyssna. Det där med Wheeler var... - Käften.
- Nej, vi gjorde exakt... - Vi ska inte prata om det, okej?
Vi ska bara göra en enda grej. Vi ska knäcka det-
lösa våra fall och sen inte ha mer med varandra att göra.
Instämmer.
- Bu! - Helvete!
- Hej, hej. - Herregud, Leah. Fan också.
- Wow, du har gjort... - Ja, men det är tusch.
- Tusch? - Ja.
Det ser coolt ut.
Jaha, har Liz tvingat dig att vakta dem ifall de vaknar igen?
Gör det inte. Du vill inte ha den där skiten i skallen. Allvarligt, Leah.
Vad har hänt? Fy fan, Prior.
Han är ett odjur.
Ja, men han uppfostrades av ett odjur till att bli ett odjur, så...
Spela roll. Du kommer ju från samma skit och lyckades bli schyst.
En jävla tönt, i och för sig. Men schyst.
- En tönt? Seriöst? - Ja, du är en tönt.
Kan du vara själv.
Min pappa och Liz brukade dansa till den här jämt.
- Va? - Ja.
- Nä. Nähä. - Jo.
Pappa var flummig stoner och ville bli konstnär.
Han var så avslappnad. Och de älskade att dansa tillsammans.
Jag är rätt säker på att Liz också rökte på.
- Nä. Lägg av. Jävlar. - Helt allvarligt.
- Kan du föreställa dig? - Nej, jag vill inte.
Visste du att Hank var musiker?
- Va? - Ja.
Han spelade gitarr i ett band.
- Nähä. - Jo.
Var han bra, då?
Jag vet inte. Jag har faktiskt aldrig hört honom spela.
Inte en enda gång.
Mamma sa att han inte var bra nog för att göra karriär av det, men...
- ...hon menade att han inte var... - Bra nog, punkt slut.
- Ja. - Ja.
Ja. Sånt hänger kvar, eller hur? Känslan av att inte vara bra nog.
- För satan! Du skulle ju inte komma! - Tja, Qavvik.
- Jag kunde ha fått en hjärtinfarkt. - Jag ändrade mig. Vill du ligga?
Jaha, du har runkat! Kollade du på porr?
- Nej! Jag bara... - Vilken sorts porr kollade du på?
Vi kan väl bara kolla på en film och...?
- En porrfilm? - Ut. Jag ska klä på mig.
Nu vill hon samarbeta med fallet, men jag har ingenting.
Det kan ju inte stämma.
Om du inte hade haft nånting skulle hon inte behöva dig, så du har allt.
Ja, jag vet allt om Annie, varenda liten detalj.
Men på nåt sätt hade jag ingen aning om det här med Clark.
- De höll det hemligt. - Varför det?
- Det är inte rätt fråga. - Va?
Så skulle Danvers säga.
Rätt fråga är...
Rätt fråga är "hur?".
Det var därför han köpte husvagnen. För att hålla det hemligt.
Satan. Ja. Var ställer man en husvagn för att kunna knulla i hemlighet?
Avkroken!
Prata med mig, Raymond Clark.
- Danvers. - Du måste se det här.
Herregud.
- Är det där ben? - Ja, från djur.
Säl. Ren... tror jag.
Hur hittade du det här?
Mitt kraftdjur visade mig det i en dröm, minns du väl?
Kolla.
Ja, det är hennes telefon, jag kollade.
Den hittades inte med kroppen.
Jävla helvete!
- Danvers. - Chefen? Vi har problem.
Hej.
De är bara sex. Ser ni?
Jie, Merens...
...Molina, Kotov... Mayta...
...Emerson.
Han är inte här.
Clark är inte här.
- Han kanske kom bort från de andra. - Nej, det gjorde han inte.
Han lever. Han finns där ute.
Text: Hanna Måhl Åsberg Iyuno