Are corneea arsă?
Să văd.
Da, leziuni de frig.
- De ce sunt goi? - N-are nicio noimă.
Timpanul e rupt. Vezi sângele?
- Da, dar cum? De la presiune? - Posibil.
- Şi el la fel. - Da, el e Lund.
Uitaţi-vă la asta!
Doamne!
Tipul ăsta s-a scărpinat până şi-a scos ochii.
Crezi?
Cazul ăsta... o să fie o belea.
N-avem răspunsuri, avem doar o grămadă de oameni nervoşi.
Nu avem nici măcar un tehnician criminalist.
Ar trebui să trimitem cazul la Anchorage.
Credeam că asta facem.
- Îl păstrăm. Ducă-se naibii Anchorage! - Pe bune?
Hei! La un metru!
- La un metru! - Trebuie să-l leg.
- Nu faci fotografii! Şterge-o acum! - Scuze.
Pe bune, Liz. Îşi varsă şi ei năduful.
Mai taci, Hank! Ascultaţi, cu toţii!
Lăsaţi prostiile!
E locul unei crime.
Prefaceţi-vă că ştiţi ce faceţi. Ce mama dracului...
Ar trebui să pleci acasă.
Nu pot.
Lasă pe altcineva să se ocupe de asta.
Are legătură cu cazul lui Annie, Rose.
Atunci, ai încurcat-o.
Vino pe la mine mai târziu!
Nu cu aia! O să distrugi ţesutul.
- Ce folosesc? - Doar peria.
Când dai de o pernă de aer, poţi s-o dai într-o parte.
Nu atinge pielea!
Gata! Wilson! Ce mama naibii?
Ce mama naibii?
TRUE DETECTIVE: ŢARA NOPŢII
Nu arată bine, doamnă. Va trebui să-i amputăm cel puţin un picior.
Când putem vorbi cu el?
Sigur nu astăzi. E în comă indusă.
- Şefa! - Mulţumesc, soră. Aşteaptă puţin!
- Şefa! - Prior, au încăput?
Nu. Au o formă cam ciudată.
Dacă nu vrei să-i rupem. Terminat.
- Nu rupeţi nimic. - Trebuie să închid.
Intrăm în operaţie.
- Şefa! - Aşteaptă o clipă, soră!
- Spune, Prior! - Ştiu cum să-i mutăm.
Inima?
Nu. Aceea e...
Nu e un emoticon, Haydn. Mai încearcă!
- Crăciun fericit! Ora s-a terminat. - Hei!
Nu, ora nu s-a terminat. Vă asigur, nu s-a terminat.
Unde te duci? O sun pe maică-ta. Şi pe taică-tu.
Crăciun fericit!
- Sunaţi-o. - Promit că o sun.
- Carla, şi tu? Pe bune? - Îmi pare rău.
Nu pot să cred! Ţi-am spus să mă laşi în pace.
Aici e locul meu de muncă şi vorbesc serios.
Termină, Bryce! Nu pentru asta am venit.
Trebuie să-mi explici ce face Staţiunea Tsalal.
Tsalal? De ce?
De ce nu te duci acolo şi nu vorbeşti cu Lund şi cu ceilalţi?
Imposibil.
Îl vezi des?
Pe Travis? Nu.
Moartea nu l-a schimbat.
Şmecherul vine doar când vrea ceva.
Şi-a luat rămas-bun?
Înainte să plece pe gheaţă? Da.
Ştia că moare. Nu voia să-l ia leucemia.
Mi-a adus croasante.
Croasante, fir-ar al naibii...
Le făcuse chiar el.
Le-am mâncat.
Am cântat puţin.
Am făcut sex puţin.
N-a spus prea multe. Era foarte obosit.
Dar am vorbit mult în toţi anii când a venit la mine.
Apoi, a plecat.
După aceea, l-am găsit.
Da.
Un ultim dar de la Travis Cohle: te-am cunoscut pe tine.
Pot să te întreb...
Darul de a vedea morţii...
când a început?
Cu Travis.
Dar sunt oameni care se nasc cu acest dar.
Şi, bineînţeles, e vorba de Ennis. E ceva frecvent aici.
Cred că lumea îmbătrâneşte,
iar Ennis este locul unde toate lucrurile
încep să se destrame.
Când îi vezi...
când îi auzi...
cum n-o iei razna?
Chestia cu morţii
e că unii vin în vizită pentru că le e dor de tine.
Unii vin ca să-ţi spună ceva ce trebuie să auzi.
Iar alţii vor doar să te ia cu ei.
Trebuie să-i deosebeşti.
LICEUL ENNIS
Dumnezeule! Ce crezi că s-a întâmplat cu ei?
Asta încercăm să aflăm. Deci ce făceau la Tsalal?
Eu sunt geolog, deci nu e domeniul meu, dar...
erau nebuni. Foarte izolaţi.
Nu veneau în oraş şi nu primeau vizitatori.
La alte staţiuni arctice, personalul se roteşte, dar la Tsalal, nu.
Nu intră şi nu iese nimeni.
Şi ce făceau?
De zeci de ani încearcă să secvenţieze ADN-ul unui microorganism dispărut,
care ar putea opri degradarea celulară.
Încearcă în engleză, deşteptule!
Dacă voiai în engleză, trebuia...
- Să mi-o trag? - Da, cu proful de engleză.
Nu era genul meu. Nici tu nu erai.
Dar erau vremuri disperate. Deci... ce spuneai?
Că munca lor ar putea să vindece cancerul,
bolile autoimune, cele genetice. Ar putea fi ceva revoluţionar.
De ce le-a luat atât de mult? Lucrează acolo de o veşnicie.
Nu fac hotdogi, Liz.
E extrem de dificil să găsească acel microorganism în gheaţă.
E nevoie de roboţi delicaţi, de săpături făcute cu atenţie.
Frezele se rup, depozitele se epuizează.
Realitatea este că permafrostul este prea dur
şi materialul cromozomial se distruge după extragere. N-avea cum să meargă.
Niciodată.
Şefa, cred că vrei să vii la secţie.
- Terminat. - Recepţionat.
Sora mea vede oameni care o urmăresc.
Nu poate să doarmă.
Are căderi nervoase.
Spune că răposata mea mamă o cheamă.
Am adus-o anul trecut la Ennis ca s-o am aproape. Dar...
Sunt îngrijorată.
Nu confunda lumea spiritelor cu problemele de sănătate mentală.
Mie mi se pare că are nevoie de tratament.
- Ai vorbit cu cei de la Lighthouse? - Nu vrea să meargă acolo.
Nici nu vrea să discute.
A fost la un centru din Nevada acum patru ani
şi i-au dat medicamente în prostie. Nu i-a plăcut absolut deloc.
Sigur nu vrei să mănânci ceva?
Nu. Intru în tură.
Hei...
Ai văzut chestia de pe fruntea lui?
Am mai văzut-o undeva.
Cu ani în urmă.
- Ce este? - E un semn vechi.
Mai vechi decât Ennis.
Probabil că e mai vechi şi decât gheaţa.
Da. Avem lista apelurilor. Niciun indiciu.
- Comunicaţii radio? - Nici acolo.
- Şefa, ce mai faci? - Bună, Lulu!
- Ce-i asta? - Liz! Cum faci faţă?
Ce balamuc! Dar nu-ţi face griji.
Transfer cazul la Anchorage. Nu trebuie să faci nimic.
Minunat! Specialitatea lui Danvers.
Ştii ce? Trebuie anunţate familiile.
- Hank, o duci pe Danvers... - Nu.
Nu?
Nu. Nu-mi iei cazul, căpitane Connelly, domnule.
- Ce faci? - Îmi fac datoria.
Au murit în jurisdicţia Ennis. Dacă nu chemi...
Opreşte-te! Nu vrei cazul ăsta. Te cunosc.
Cum zici tu... o belea. E o belea.
E beleaua mea.
Nu ai resurse. Nu ai departament criminalistic, nici...
O faci ca să mi-o tragi, nu-i aşa, Lizzie?
Tu m-ai trimis la Ennis.
De fapt, nu... M-ai numit în funcţie la Ennis.
Mi-ai dat biroul ăsta frumos, din fostul cabinet stomatologic,
ca să mă pot ocupa de problemele unice care apar
într-o comunitate izolată, în timpul nopţii polare.
- Îmi fac datoria. - Termină!
Trimit cadavrele la Anchorage!
Hank, anunţă băieţii să pregătească elicopterul!
- Secţiunea 9, capitolul 4. - Alo!
Manipularea corectă a rămăşiţelor îngheţate.
- Ce-i aia? - Stai liniştit.
Este Manualul de Criminalistică al Statului Alaska,
pe care mi l-ai dat împreună cu bibliografia, când m-ai promovat,
căpitane, domnule.
Scrie... cadavrele îngheţate nu vor fi manipulate
cu excepţia situaţiilor imperative,
până nu se dezgheaţă complet, la temperatura constantă de 3°C,
altfel rezultatele criminalistice vor fi compromise.
Bine. Cât durează să se dezgheţe?
48 de ore.
Unde o să le ţii, Danvers?
Liz!
Salut!
- M-ai văzut jucând? - Nu. Ai văzut-o pe manageră?
Hank, l-ai găsit?
Şi mai bine.
- Salut! - Bună! Mă bucur să te văd!
Janet, ce mai faci?
Bună, Henry!
Doamnă.
- Ce face Pete? - Bine.
Convinge-l pe fiul tău să le dea nişte lecţii în particular băieţilor mei.
Sunt bani buni, pentru un tată tânăr.
Încerc să-i bag minţile în cap.
Mă bazez pe tine.
Doamne!
Kate.
Liz.
N-ai veni la mine dacă n-ar fi ceva serios, nu-i aşa?
Nu.
Mamă!
Îmbrăcaţi-vă! Aşteptaţi-mă în maşină!
E vorba despre bieţii cercetători?
- Da. - Groaznic!
Da. Sunt îngheţaţi într-un bloc imens.
Dumnezeule!
Ne trebuie un loc destul de mare cu temperatura potrivită, ca să-i dezgheţăm.
Fiindcă mina deţine patinoarul şi patinoarul e un loc potrivit...
Ca să fie clar, o fac doar pentru că iubesc acest oraş.
Da. Bineînţeles.
Ridicaţi-o cu grijă!
Ridicaţi-o! Cât puteţi de sus!
- Un pic mai sus. - Mai sus! Sus!
Nu distrugeţi ţesuturile moi!
Bun.
Doamne! Dumnezeule!
Scârba naibii! Agent Navarro.
Şefa, astea sunt urme de dinţi. Cred că şi-au muşcat mâinile.
Ce mama naibii?
- Pleacă de aici! - Am vrut să-ţi spun doar...
Acum! Pleacă!
Bine. Mă duc la tine.
- Bine. - În regulă.
Să ne uităm puţin pe rapoartele de autopsie din zonă.
Să căutăm leziuni asemănătoare. Arsurile globilor oculari,
timpanele sparte şi muşcăturile autoprovocate.
- Da. - Acela e Molina.
Da. Jie e aici. Şi Merens.
- El? Acesta e... - Kotov?
Nu. El e Kotov. Uită-te la inel!
- Da. - Da. E rus.
Ei poartă verigheta pe mâna dreaptă. Câţi sunt?
Cinci capete şi... nouă picioare. Restul sunt îngropate.
De ce urcă unii peste ceilalţi?
Parcă i-ar fi fugărit ceva.
Te anunţ cu regret că Yeti nu există, puştiule.
Hipotermia poate provoca delir. Au intrat în panică şi au îngheţat.
Îl mai avem pe criminalistul pensionat din North Bay?
Spune-i să vină. Prior!
Da. Am o idee.
Ce ide... bine.
Cutra aia de la mină te urăşte mai mult decât pe mine.
E posibil să fi ieşit cu soţul ei.
Înainte sau după divorţ?
Ce vrei?
Annie avea tatuajul ăsta.
Şi?
Era pe fruntea unuia dintre băieţi.
Nu ştiu. Poate. Şi ce?
Şi ce? E acelaşi caz. Putem să colaborăm, ca să rezolvăm şi cazul lui Annie.
Nu. Nu mai lucrez niciodată cu tine.
- Crezi că eu vreau să lucrez cu tine? - Da, aşa cred.
Uită-te în oglindă, Liz!
Nu te suportă nimeni, în afară de bietul Prior,
dar curând o să-i frângi inima şi lui.
Pleacă! E cazul meu! Cară-te!
Ştii unde mă găseşti.
Prior! Uită-te! Arată-i... Hei, ce...
Da.
- Bună, fetiţă! - Bună! Vrei să mănânci?
Nu. Ne uităm mai târziu laBurlacul?
- Evangeline. - Quavvik.
Salut, Ryan! Ai o clipă?
Sigur.
Deci nu?
Nu. Nu cred că l-am văzut vreodată.
Eşti sigur?
Da. Nu ştiu. Dacă se vedea cu el, nu mi l-a prezentat.
- Pot să vorbesc cu tine? - Chuck, zău aşa...
Nu. Iar răscoleşte trecutul!
Înţelegi că încerc să aflu cine ţi-a ucis sora, nu?
Îl cunoşti pe bărbatul ăsta?
- Nu. - Nu mai otrăviţi totul!
Du-te în mă-ta! Nu otrăvim nimic!
- Hei! - Nenorocitule!
Bob! Fir-ar al naibii!
Du-te tu în mă-ta! Copiii mei beau aceeaşi apă.
Mina ne otrăveşte copiii
şi ne-am săturat să vă prefaceţi că nu vedeţi!
Noi vă hrănim copiii!
- Termină! - Dobitocu' dracu'!
- Gata! - Noi plătim şcoala!
Pleacă!
- Fir-ar al dracu'! - Ce... Hei!
Duceţi-vă dracului toţi! Imbecililor!
Imbecilul nici n-a plătit!
- Ai primit raportul de la laborator? - Da.
- ADN-ul de pe haine? - Mai durează.
- Şi amprente? - Poftim.
Era pe un pantof, dar n-a fost identificată.
Bine.
Deci ştim că o scădere bruscă de presiune
poate să spargă timpanele
şi să lezeze ţesuturile moi.
Ştim că hipotermia poate să provoace delir şi comportament iraţional.
Aşa s-ar putea explica rănile autoprovocate.
Lasă totul şi fug afară acolo. De ce?
- O scurgere de gaz? - Nu. Staţiunea n-are alimentare cu gaz.
- Totul e electric. - Atunci, ce?
Nu ştiu, puştiule. Începe să pui întrebări.
Bine. Un urs polar?
Uşile nu se încuie, nu-i aşa?
- Pentru evitarea accidentelor. - Bine.
Intră ursul, ei se panichează şi fug.
- Şi se dezbracă. De ce? - Dezbrăcare paradoxală.
Cei cu hipotermie severă au senzaţia că s-au încins.
Ai studiat. Bine. Continuă să pui întrebări.
Bine. Cine a desenat semnul pe fruntea lui Lund?
Întrebare greşită.
Bine.
Când a fost desenat?
Înainte să iasă sau după?
Dacă a fost făcut înainte, poate a fost o farsă sau un joc.
Dacă a fost făcut după...
A fost cineva cu ei, pe gheaţă.
Nu se opreşte nimeni să-şi deseneze pe frunte când îngheaţă.
Aşa e. Continuă să pui întrebări!
Bine. Ce e cu hainele?
Sunt mai puţine decât ar trebui. Sunt doar cinci perechi de pantaloni.
- Lipsesc trei pantofi. - Bine.
Poate nu erau complet îmbrăcaţi când au fugit.
Care e întrebarea?
- De ce nu erau îmbrăcaţi complet? - Nu. Întreabă din nou.
Cât de speriat trebuie să fii ca să fugi descălţat pe gheaţă?
Şi?
De ce sunt hainele împăturite?
Deci?
Poate le-a împăturit criminalul.
Un criminal.
De ce le-ar fi împăturit?
Nu ştiu.
I-a tachinat? El i-a pus să le împăturească?
N-are nicio logică.
Ba are.
Dar nu ne dăm noi seama. Nu punem întrebările potrivite.
- Ţi-am zis că e un caz nasol. - Da, ai spus.
Apoi ai zis că e cazul tău nasol. Nu întreb de ce.
- Da. - Doamnă!
Tipul care face aprovizionarea şi menajera sunt gata pentru audiere.
Mersi, Lulu. Vorbeşte cu tipul cu aprovizionarea. Eu vorbesc cu menajera.
- Maioneză, multă. Aşa. Da. - Şefa...
Vreţi să vedeţi produsul final?
E de pe 17. Ziua în care au murit.
Ta-da!
Clark, te simţi bine?
S-a... s-a trezit.
Aşa, fetiţă.
Încăpăţânato! Tot te iei la bătaie cu băieţii ăia mari, prostuţo.
Ai alcool făcut în casă?
Nu. Ce alcool făcut în casă?
Qavvik's e o unitate de alimentaţie respectabilă şi am licenţă.
De-asta sunt bătăi între oameni beţi.
A fost o singură bătaie, care a pornit de la apa poluată.
N-are legătură cu alcoolul ilegal.
- Situaţia apei se agravează, nu? - Da.
Săptămâna trecută a fost nasol. În unele case, apa era neagră.
Amărâţii stau prea aproape de mină. Acum se vorbeşte despre proteste.
Iar?
Ce face sora mea?
E bine. Adică...
E singura din oraş căreia nu-i plac clătitele mele. Hei! Încetează!
O să te mănânce câinii ăştia.
Nu...
Eu şi fetiţa asta ne ştim de mult. Nu-i aşa, frumoaso?
Se crede foarte dură. Când te apropii, se repede la tine. Dar...
De fapt, e blândă.
Da, aşa e.
Are nevoie doar de puţină dragoste şi afecţiune.
Şi se topeşte.
Ce mama naibii, Quavvik? Termină!
- Ne vedem diseară? - Nu. Am treabă.
Am nevoie de periuţa de dinţi!
Tu faci curăţenie la staţiunea Tsalal?
Da. Două ture pe lună.
Ai văzut-o vreodată pe Annie Kowtok acolo?
Annie K? Nu. N-am văzut-o niciodată la staţiune.
Dar de ce ar fi fost acolo? Era moaşă, nu-i aşa?
Dar asta ai văzut?
Ce e? Semnul unei secte? Nu. Vrăjitorie.
Blair!
Ai văzut ceva care seamănă cu semnul ăsta diavolesc?
Nu.
Când făceai curăţenie la staţiune, nu l-ai văzut?
Nu.
Erau nişte ciudaţi, bine?
Trebuie să fii cam anapoda ca să vrei să-ţi petreci viaţa acolo,
izolat pe gheţuri. Înţelegi ce spun?
Erau foarte liniştiţi.
Jucau jocuri video.
Dar toţi erau obsedaţi de munca lor.
Dr. Lund a ţipat o dată la mine că i-am mutat caietele.
Se purtau ciudat ultima oară când i-ai văzut?
- Au spus ceva ciudat? - Să spună?
Nu vorbeau niciodată cu noi. Eram doar menajerele.
Clark era ciudat. A fost mereu ciudat,
dar ultimele dăţi când am fost acolo, vorbea singur.
Se uita în gol.
Nu cred că era în toate minţile.
O dată, l-am văzut umblând cum s-a născut, în fundul gol.
Stătea închis în camera lui. Acolo nu puteam să facem curăţenie.
Nu ieşea. Îl auzeam plângând.
Ce făceau ceilalţi când... avea episoadele astea?
Îl ignorau. Era trist.
Mi s-a părut că am văzut pe cineva ieri, când am ajuns la staţiune.
Dar nu e posibil, nu?
Stai! Ai văzut pe cineva la staţiune?
Nu. N-am văzut pe nimeni. Nu.
Dacă ai văzut pe cineva, spune-mi!
În Ennis, uneori mai vezi oameni. Înţelegi ce zic?
Pete, ai crescut aici, doar ştii. Uneori, vezi oameni care nu mai sunt.
E o noapte al naibii de lungă. Până şi morţii se plictisesc.
Ai mai văzut asta?
- Da. Clark o avea. - O avea?
O avea tatuată pe piept.
Tipul pe care îl cauţi este Chuck Mosley, blocul 16C, camera 43,
Complexul Silver Sky Mining. Ţi-am trimis un mesaj cu adresa.
Mersi, Lee. Îţi rămân datoare.
Fir-ar!
Jules, auzi, surioară? E cântecul nostru, fetiţă!
Ce naiba?
- Ţi-am spus că nu-l cunosc. - Ai minţit!
Nu mă face să te arestez că n-ai plătit nota la restaurant!
A cumpărat rulota de la vărul meu. Un Golden Eagle din anii 1990,
dar vărul meu l-a convins pe idiot să-i dea zece mii.
Tipul a plătit cash. Pe loc. Pac!
- Când a fost asta? - Nu ştiu. Acum şapte ani.
Nu poţi să-l întrebi pe vărul tău?
A murit. Cancer osos.
Oraşul ăsta nenorocit...
Scrie-mi descrierea rulotei şi numele vărului tău.
De ce nu mi-ai zis când te-am întrebat?
Pentru că nu te plac, cucoană.
Nu.
Pentru că n-o plăceai pe Annie, nu-i aşa?
Nu te deranjează ce i s-a întâmplat.
Abia aştept să te văd.
Şi eu. Vom fi foarte fericiţi. Te voi răsfăţa.
Mă bucur. Mai e puţin.
Abia aştept! Dar sunt puţin îngrijorată pentru mama.
Nicio grijă, iubito. Mai am nişte bani.
Îţi mai trimit pentru medicamentele mamei tale. Abia aştept să te văd!
Îmi mai trimiţi poze cu tine?
Bine.
Wallis a zis că avea spirala tatuată pe piept.
De ce s-a uitat Wallis la pieptul lui?
Clark umbla gol şi vorbea singur.
Da. Avea probleme.
Nu înţeleg de ce îl suportau ceilalţi.
Asta mă întreb şi eu. Ai dat de familia lui?
Da. Am vorbit cu mama lui, care stă la Dublin.
Nu l-a văzut de zece ani. A zis că pentru ea, e mort.
Chiar e mort. Doamne!
Bine.
Ce am aflat despre bani? Cine finanţa Tsalal?
ONG-ul care finanţează staţiunea...
Dacă urmăreşti taxele, ajungi la o firmă-paravan
numită NC Global Strategies, care aparţine de Tuttle United.
- Ce face Tuttle United? - De toate.
Sticlă, aparatură, jocuri video, transporturi, ulei de palmier, croaziere.
Mersi, Petey. Nu mă ajută deloc.
Îmi fac datoria.
Bine.
- Şefa, pot să-ţi pun o întrebare? - Da.
Ce ţi-a făcut Navarro?
Te temi că o s-o dai şi tu în bară?
N-o da în bară. Du-te şi păzeşte cadavrele!
O iau pe Leah de la voi şi mă întorc la lucru.
Nu. Trebuie să plec acasă.
Nu pot. Am promis că îl culc pe Darwin. O să mă omoare Kayla.
Nu te duci acasă diseară. Ce-am spus adineauri?
Să n-o dau în bară.
Cum adică, nu?
Ai spus că îi faci baie lui Darwin.
- Poţi să... - Nu. Vrea să-i faci tu baie, nu eu.
Hai, ajută-mă!
Nu ştiu ce vrei să-ţi spun.
- Data viitoare, promit. - Aşa ai spus şi ultima oară.
Îmi pare rău.
Ce să să-ţi spun? Te aşteaptă.
- Bună, Darwin! - A venit şefa ta.
- Faci Lego? - Da.
- Îmi pare rău. - În fine...
- Ce faci? - O casă.
O casă pentru peşte?
Iar îmi iei soţul?
Acum nu ştii, dar îţi fac o mare favoare, Kayla.
Curând o să te saturi de prezenţa lui.
Mersi, dar ţine-ţi favorurile pentru familia ta.
E în bucătărie cu bunica mea.
Hai, să facem baie, puiule!
Leah, trebuie să mergem! Trebuie să...
Bună, Liz! Leah a vrut să vadă cum aratăkakniit pe faţa ei frumoasă.
Hei! Şterge-l!
- Nu. - E doar marker. Iese imediat.
Du-te în maşină! Hai!
Nu-i mâzgăli faţa fetei mele!
Are 17 ani.
Şi vrea să-şi înţeleagă tradiţia.
De ce? Ca să ajungă infirmieră, ca tine?
Da. Mai taci, bunico spălătoreasă!
Pleacă din casa mea!
Acum!
Pe bune?
Dacă tot plăteşti tu, îmi iau substanţele nutritive.
Nutritive... 20 de dolari pe nişte fursecuri afurisite?
Preţuri arctice, scumpo!
- Aminteşte-mi de ce stăm aici. - Slujbă cu beneficii bune.
Slujbă cu beneficii bune...
M-am gândit.
Poate ar trebui să vorbeşti cu cineva de la Lighthouse.
Nu mai merg la spital. Pastilele alea... nu înţelegi.
Hei, ascultă! Uită-te la mine!
Nu e un spital. E un centru comunitar pentru dependenţe şi alte probleme.
Bine? Ar trebui să vezi cum e. Sunt şi alte medicamente. Şi...
Nu!
- Nu sunt ca mama. Te rog, Angie! - Bine.
Lasă-mă să trăiesc ca un om normal.
Bine.
Bineînţeles, fetiţă!
SUNT LA MAGAZIN
Leah, ajută-mă să fac bradul ăsta idiot!
Fă-l tu! Eu sunt în pat!
E incredibil locul ăsta!
Bună!
- Ţi l-ai făcut. - Nu. E doar temporar.
- Îţi place? - Foarte mult!
Fir-ar al naibii!
- Te văd! - Am un ochi.
Te văd. Te văd.
Fir-ar!
- Salut, şefa! - Pete.
- Ai obţinut istoricele de credit? - Da.
Trimite-mi-l pe al lui Clark. Tot ce ai.
Bine, vrei să includ şi...
Nu intri în casa mea să furi! Doar ştii.
Uită-te la mine!
Nici măcar mama ta n-a furat de la noi când a plecat.
Ascultă! Nu eşti proprietatea lui Danvers.
Ai o familie şi nu e ea.
Sângele apă nu se face, Peter.
Nu uita!
Deci mi-o tragi cu cazul, iar acum vii să mi-o tragi la propriu.
Vrei sau nu?
Da...
Ştiam că nu rămâi în oraş pentru vremea superbă.
- Nu pot! - Să nu îndrăzneşti!
Nu, aşteaptă!
Transpiri pe mine.
Spui tu prima sau spun eu?
E ultima oară când facem asta.
- De 15 ani o facem ultima oară. - 19.
Ce? Nu. Acum 19 ani, abia mă căsătorisem, iar...
Nouăsprezece ani.
Erai cu Jake.
Da, eram într-o pauză. Una dintre pauze.
Ce naiba...
E ultima oară când facem asta.
Da.
Ce faci cu cazul Tsalal, Liz? Serios, acum.
Ştiu că nu vrei cazul. Te cunosc.
Da? La ce mă gândesc acum?
Te gândeşti: "Ştii de ce vreau cazul?"
- De ce? - "Ca să-ţi fac în ciudă. De-aia."
Cred că mă cunoşti, într-adevăr.
- M-ai trimis la Ennis ca... - Te-am promovat.
Nu contează. În primul rând pentru că eşti un dobitoc nesigur
şi pentru că ţi-e frică de mine. Dar, în fine. Eu îmi fac treaba.
Nu îţi "faci treaba." Mă calci pe bătături.
De ce eşti aşa de hotărât să ţii totul secret?
Nu vreau să se transforme într-un dezastru.
Împrejurări stranii? Cadavre? Hai! Să-l transferăm la Anchorage!
Nu.
Trebuie să controlez situaţia.
- Pot. - Eu nu cred că poţi.
- Pot. - Nu poţi.
- Cine zice că nu? - Eu.
- Jur, dacă nu... - Ce?
Ce dracu', mă ameninţi?
Ce nemernic!
Istoricul de credit al lui Clark
Da. O am în faţă.
E o plată de 600 de dolari la Fairbanks Ink Tatoo.
22 aprilie 2017.
- Ai spus Clark? - Da. Raymond Clark.
Şi-a făcut tatuajul pe piept. O spirală.
Ţi-o trimit acum, dacă vrei.
Nu e nevoie. O am aici. Da, îmi amintesc de el.
- Un tip ciudat. Britanic, nu? - Era irlandez.
Când am terminat, a plâns puţin.
Nu pentru că l-a durut. Poate era ceva sentimental.
A venit singur?
Da, a venit singur.
Ţi-a spus ce înseamnă tatuajul?
Nu-mi amintesc.
Pot să-ţi trimit o fotografie a tatuajului. Le păstrez pentru evidenţă.
Şi o fotografie cu modelul.
Doamnă! Alo!
Cred că ar trebui să încep să încui.
S-a dus cu fotografia asta la un studio din Fairbanks.
Şi-a făcut acelaşi tatuaj ca ea.
La patru zile după moartea ei.
Am primit rezultatul ADN. Limba de la Tsalal era a lui Annie.
Ţesutul are nişte leziuni celulare neobişnuite.
Posibil din cauza îngheţului.
Ai schimbat locul conservelor? Unde sunt conservele?
Cazul tău e şi al meu, se pare.
Ce faci aici?
Tu ştii despre Annie mai multe decât pot să aflu din dosare.
Acum contează fiindcă e vorba de nişte albi?
Vrei să lucrezi la caz sau să te duci naibii?
- Ascultă, chestia cu Wheeler a fost... - Taci!
- Nu. Am făcut exact ce... - Nu discutăm despre asta.
Discutăm doar despre acest caz.
Îl rezolvăm, închidem ambele cazuri
şi noi două am terminat-o.
Aşa e.
- Bau! - Ce naiba?!
- Salut! - Dumnezeule, Leah! Ce naiba...
- Ţi-ai făcut... - Da. E temporar.
- Temporar? - Da.
Arată ca lumea.
Deci... Liz te-a pus să-i păzeşti, în caz că se trezesc?
Nu!
Nu... Nu vrei să-ţi rămână chestia aia în minte. Serios, Leah!
Ce-ai păţit?
Ce naiba, Prior?
E un animal.
Da. A fost crescut de un animal să se poarte ca un animal.
Nu contează. Şi tu ai fost crescut la fel,
şi ai reuşit să fii... de treabă.
Un tolomac. Dar de treabă.
- Un tolomac? Pe bune? - Da, eşti un tolomac.
Tu eşti tolomacă.
Tata şi Liz dansau mereu pe melodia asta.
- Poftim? - Da.
- Nu se poate! - Da.
Tata era mereu fumat. Avea aspiraţii artistice.
Era foarte relaxat. Le plăcea să danseze împreună.
Sunt sigură că şi Liz fuma "iarbă".
- Nu se poate! Fugi de-aici! - Vorbesc foarte serios.
- Îţi poţi imagina? - Nu. Nu vreau.
Hank a fost muzician.
- Ce? - Cânta la chitară.
- Nu se poate! - Într-o trupă. Da.
Şi cânta bine?
Nu ştiu. Nu l-am auzit cântând niciodată.
Da. Nici măcar o dată.
Mama spunea că nu era destul de bun ca să aibă o carieră, dar...
ea credea că nu era...
- Destul de bun în general. - Da.
- Da.
Nu poţi să depăşeşti gândul, nu-i aşa? Că nu eşti destul de bun.
Fir-ar! Ai spus că nu vii!
Salut, Qavvik!
O să fac infarct din cauza ta!
M-am răzgândit. Vrei să facem sex?
Te-ai masturbat...
- Te-ai uitat la pornografie? - Nu!
La ce te-ai uitat?
Putem să ne uităm la un film şi...
- Un film porno? - Ieşi de aici! Mă îmbrac.
Iar acum vrea să lucrez la caz. Dar nu am nicio informaţie.
Nu poate fi adevărat.
Dacă nu aveai, nu voia să lucreze cu tine. Deci ai toate informaţiile.
Ştiu totul despre Annie, absolut toate detaliile.
Dar n-am ştiut despre relaţia cu Clark. Au păstrat-o secretă.
De ce?
Nu e întrebarea potrivită.
Poftim?
Asta ar spune Danvers.
Întrebarea potrivită este...
Întrebarea potrivită este cum.
De-asta a luat rulota! Ca s-o păstreze secretă.
La dracu'! Da. Unde ţii o rulotă, ca să faci sex, în secret?
- The Nook. - The Nook.
Spune-mi ceva, Raymond Clark!
Danvers.
Trebuie să vezi asta.
Doamne!
- Alea sunt oase? - Da. De animale.
De focă. De caribu.
Aşa cred.
Cum ai găsit-o?
Mi-a arătat-o animalul meu spiritual, într-un vis. Ai uitat?
Hei!
Da. E telefonul ei.
Am verificat. Nu era lângă cadavru.
Ce mama dracu'?
- Danvers. - Şefa, avem o problemă.
Salut!
Sunt doar şase. Vezi?
Jie,
Merens,
Molina,
Kotov...
Mayta...
Emerson.
Nu e aici.
Clark nu e aici.
Poate s-a despărţit de ei.
Nu.
Trăieşte.
E pe undeva.
Traducerea: FAST TITLES MEDIA