HBO uvádí
Má spálenou rohovku?
Ukaž.
Jo, jako od ledu.
- Proč jsou nazí? - Nedává to smysl.
Praskl mu bubínek. Vidíš tu krev?
- Jo, jenže jak? Tlakem? - Je to možné.
- A tady taky. - Jo, to je Lund.
Koukej na to.
Bože můj.
Tenhleten si vyškrábal oči.
Myslíš?
Tenhle případ... bude průser na průser.
Žádné odpovědi, všichni naštvaní...
Nemáme tu ani kriminalistu.
Měli bychom to poslat do Anchorage.
To jsem předpokládal.
- Jenže si to necháme. Serem na ně. - Vážně?
Hej, hej, hej! Metr odstup!
- Metr! - Potřebuju to navázat!
- Hej, žádné fotky! Okamžitě to smaž! - Pardon.
No tak, Liz, oni jen uvolňujou stres.
Ty drž hubu, Hanku. Tak poslouchejte všichni. Všichni!
Přestaňte tady šaškovat!
Tohle je místo činu!
Aspoň se tvařte, že víte, co děláte. Do prdele.
Měla bys jít domů.
Nemůžu.
Radši to přenech někomu jinému, slečinko.
Souvisí to s Anniiným případem, Rose.
Tak to jsi v pytli.
Pak za mnou přijď.
Ne, tím to nedělej. Poškodíš tkáň.
- Tak co mám na to vzít? - Vrať se ke štětečku.
Najdeš tam bublinu a zbytek pak setřeš bokem.
- Nedotýkat se kůže. - Sakra!
To je ono. Wilsone! Děláš si prdel?
Co to kurva je?!
TEMNÝ PŘÍPAD - NOČNÍ KRAJINA 2. díl
Moc dobře to nevypadá. Musíme mu amputovat nejméně jednu nohu.
Kdy s ním můžeme mluvit?
Dnes to určitě nepůjde. Je v umělém spánku.
- Šéfová? - Díky, sestro. Vydržte ještě.
- Šéfová? Příjem. - Priore? Napasovals ho?
Jo, mají divnej tvar.
Ledaže bys je chtěla rozlomit. Příjem.
- Ne, nic nelámej. - Paní? Musím končit.
Začíná nám operace.
- Šéfová? - Vydržte ještě vteřinku, sestro.
- Priore, mluv. - Vím, jak je posuneme.
Srdíčko?
Ne, to...
To není smajlík, Haydn. Zkus to znovu.
- Veselé Vánoce. Hodina se ruší. - Hej. Hej.
Ne, ne, děti. Hodina se neruší, ujišťuji vás, že se neruší.
Kam jdete? Zavolám tvé mámě. Zavolám tvému tátovi a tvému taky.
- Hezké svátky. - Hezké svátky.
- Jo, zavolejte jí. - Určitě to udělám.
- Carlo? Ty taky? Vážně? Vážně? - Soráč.
To nemyslíš vážně. Řekl jsem ti, ať sem nechodíš.
Já tady pracuju. Myslel jsem to vážně. Pracuju tady.
Nech toho, Bryci, proto tu nejsem.
Potřebuju vysvětlit, co se dělá na stanici Tsalal.
Tsalal? Proč?
A proč tam prostě nezajedeš a nepromluvíš si s Lundem?
To nebude možné.
Vídáš ho často?
Travise? Ne.
Po smrti se nezměnil.
Chodí sem, jen když něco potřebuje.
Řekl ti sbohem?
Než šel do ledu? Ano.
Věděl, že umírá. A nechtěl, aby si ho vzala leukemie.
Přinesl mi croissanty.
Pitomé croissanty.
Upekl je sám.
Snědli jsme je.
Trochu zpíval.
Trochu jsme šoustali.
Moc nemluvil. Byl strašně unavený.
Ale za ty roky, co za mnou chodil, toho napovídal dost.
Pak odešel.
A já ho pak našla.
Jo.
Poslední dárek od Travise Cohlea: mohla jsem poznat tebe.
Smím se zeptat...
To, jak vidíš mrtvý...
Kdy to začalo?
S Travisem.
Ale někdo se s tím narodí.
A pak je tady samozřejmě Ennis. Tady v okolí se to děje pořád.
Myslím, že svět pomalu stárne
a Ennis je místo, kde se hmota všech věcí
rozpadá ve švech.
A když je vidíš...
... slyšíš...
Jak můžeš zůstat normální?
S mrtvými je to tak,
že tě někteří chodí navštěvovat, protože jim chybíš.
Někteří chodí, protože ti musí sdělit něco, co potřebuješ slyšet.
A někteří si tě prostě chtějí vzít s sebou.
A ty musíš poznat rozdíl.
STŘEDNÍ ŠKOLA ENNIS
Do prdele, to snad ne. A co myslíš, že se jim stalo?
To se právě snažíme zjistit. Takže co v Tsalalu dělali?
Já jsem geolog, takže to není můj obor, ale...
... byli to šílenci. Strašně samotářští.
Nechodili do města, nepřijímali návštěvy.
Na jiných polárních stanicích se týmy střídají, ale v Tsalalu ne.
Nikdo tam nepřichází, nikdo neodchází.
A co teda dělali?
Desítky let se tam snažili sekvenovat DNA vyhynulého mikroorganismu,
který by potenciálně mohl zastavit rozklad buněk.
Zkus to anglicky, ichtyle.
No... Tak to jsi měla...
- ... "vyšoustat"? - Jo. Vyšoustat angličtináře.
Nebyl můj typ. Ty taky ne.
Ale někdy je člověk zoufalý. Tak cos to říkal?
Říkám, že dělali na něčem, co mohlo vyléčit rakovinu,
autoimunitní choroby, genetické poruchy. Prostě převratná věc.
No, a co jim tak trvalo? Vždyť tam byli celou věčnost.
Tohle není výroba hotdogů, Liz.
Jádrové vrtání v ledu je u takového mikroorganismu extrémně složité.
Vyžaduje jemnou robotiku, opatrný postup.
Korunky se lámou, ložiska vysychají...
Faktem je, že permafrost je příliš tvrdý
a chromozomální materiál se po vytěžení zničí. Nemohlo to fungovat.
Prostě nikdy.
Šéfová... Myslím, že byste měla přijet na stanici.
- Příjem. - Rozumím.
Moje sestra vidí lidi, kteří ji pronásledujou.
Nemůže spát.
Mívá záchvaty.
Tvrdí, že ji volá moje mrtvá matka.
Loni jsem si ji vzala do Ennisu, ať jsem jí blíž. Ale...
Mám starost.
Nezaměňuj svět duchů s problémy duševního zdraví.
Mně spíš přijde, že se potřebuje léčit.
Mluvila jsi s lidmi z Majáku?
Ona jít do Majáku nechce.
Vůbec se o tom nechce bavit.
Před čtyřmi lety byla někde v Nevadě
a tam to z ní vyháněli kupou prášků. Nesnášela to.
Vážně nechceš něco k jídlu?
Ne. Budu mít službu.
Hej.
Všimla sis té věci na jeho čele?
Tohle už jsem viděla.
Před lety.
- Co to je? - Tohle je staré, slečinko.
Starší než Ennis.
A nejspíš i starší než led.
Jo, máme výpisy volání, ale nic tam není.
- A vysílačky? - Jo. V záznamech taky nic není.
- Šéfová, jak se vede? - Ahoj, Lulu.
- Co se děje? - Liz. Jak to zvládáš?
Je to hrozný průšvih. Ale neboj.
Předávám to do Anchorage. Nemusíš nic dělat.
Výborně, na tohle je náčelnice Danversová kadetka.
Ale je třeba uvědomit rodiny.
- Hanku, můžeš dát Danversové ty... - Ne.
Ne?
Ne, ten případ mi takhle brát nebudete, pane kapitáne Connelly.
- Co to děláš? - Svou práci.
Ti muži zemřeli v jurisdikci Ennisu. Takže pokud nechceš volat státní...
Počkej, počkej. Ty ten případ nechceš. Já tě znám.
Jak tomu říkáš? "Průser na průser"? Tak tohle je ono.
Je to můj průser na průser.
Nemáš na to zdroje. Nemáš kriminalisty, nemáš...
Ty mě chceš jen nasrat, viď, Lizzy?
Do Ennisu jsi mě poslal ty.
Vlastně ne. Tys mě sem jmenoval.
Dal jsi mi tenhle útulný kanclík v budově někdejší zubní kliniky,
abych se mohla potýkat s jedinečnými problémy,
které vznikají v odlehlé komunitě během období bez slunce.
- Jsem připravena sloužit. - Nech toho.
Ta těla pojedou do Anchorage.
Hanku, ať chlapi připraví vrtulník. Převezeme je letecky.
- Článek 9, odstavec 4. - Haló?
"Manipulace se zmrzlými ostatky".
- Co to je? - Neboj.
To je příručka Aljašské soudně kriminalistické laboratoře,
kterou jste mi věnoval spolu s regulacemi k mému povýšení,
pane kapitáne.
Stojí tu: "Se zmrzlými těly lze manipulovat
jen v absolutně nezbytné míře,
dokud řádně nerozmrznou při stálé teplotě 38 stupňů,
jinak budou výsledky zkreslené a u soudu bezcenné."
Jasně. A jak dlouho budou rozmrzat?
48 hodin.
Kam je vůbec umístíte, náčelnice Danversová?
Liz!
Čau.
- Vidělas mě hrát? - Ne. Nevidělas šéfa?
Hanku, našels ho?
Ještě lepší.
- Ahoj. - Ahoj, ráda tě vidím.
Janet, jak se máš?
Ahoj, Henry.
Madam...
- Jak se má Pete? - Dobře.
Musíte syna přesvědčit, aby dával mým klukům lekce bruslení.
Pro mladého tátu to jsou slušné peníze.
Pokusím se mu domluvit.
Spoléhám na vás.
Bože můj.
Kate.
Liz.
Asi byste nepřišla, kdybyste neměla něco vážného, že ne?
Ne.
Hej, mami!
Převlečte se a počkejte v autě, ano?
Jde o ty nebohé vědce?
- Jo. - Je to strašné.
Jo. Momentálně jsou zmrzlí v obřím ledovém bloku.
Kristepane.
Potřebujeme místo na rozmražení těl. Prostorné, se správnou teplotou.
A... dolu patří kluziště, které má správné parametry.
Aby bylo jasno, udělám to jen z lásky k tomuto městu.
No jo. Samozřejmě.
Opatrně při zvedání.
Zvedejte. Co nejvýš.
- Ještě trochu výš. - Nahoru.
A pozor na měkké tkáně.
Fajn.
Ježíši. Bože.
Pitomá kráva. Policistko Navarrová...
Hej, šéfová. To jsou kousance. Podle mě si ukousali ruce.
Co to je?
- Hej. Padej odsud! - Jen jsem ti chtěla říct, že...
Mazej! Hned!
Fajn. Budu u vás, jo?
- Dobře. - Tak jo.
Prozkoumáme pitevní zprávy z patologií v okolí.
Jestli tam neměli podobná zranění. Spálené oči,
prasklé bubínky a odkousané údy.
- Jo. - Tohle je Molina.
Jo. A tady je Ťie. A Merens.
- A tohle, to je... - Kotov?
Ne, Kotov je tady. Vidíš ten prsten?
- Jo. - Jo, a on je Rus.
Ti ho nosí na pravé ruce. Kolik jsi jich napočítal?
Pět hlav a... devět chodidel. Zbytek je pohřbený.
Proč lezou jeden po druhém?
Jako by je něco pronásledovalo.
Nerada ti to říkám, hochu, ale yetti neexistuje.
Zato podchlazení může vyvolat delirium nebo i hromadnou hysterii.
Máme ještě toho penzistu z North Bay? Toho kriminalistu?
Přivezem ho sem a... Priore?
Jo, mám nápad.
Jaký ná...? No jasně.
Ta uhlobaronka tě nesnáší ještě víc než mě.
Možná jsem chodila s jejím mužem.
Před rozvodem, nebo po něm?
Co chceš?
Annie měla na těle tohle tetování.
No a?
A jeden z těch mužů ho měl na čele.
Co já vím? Možná. A co?
"A co"? Je to stejnej případ. Můžem spolupracovat a vyřešit Annie.
Ne. S tebou už nikdy dělat nebudu.
- Myslíš, že já s tebou dělat chci? - Upřímně řečeno ano. Jo.
Podívej se do zrcadla, Liz.
Nikdo tě nemůže vystát. Jenom ten chudák Prior.
Ale ty brzo zlomíš i jeho.
Opusť místo činu. Tak běž. Mazej.
Víš, kde mě najdeš.
Priore. Podívej se na tohle. Ukaž to... Hej, hej, co to...
Jo.
- Ahoj, sestřičko. - Ahoj. Dáš si oběd?
Ne. Mrknem pak na Starýho mládence ?
- Evangeline. - Qavviku.
Ahoj, Ryane. Máte vteřinku?
Jasně.
Takže ne?
Ne. Myslím, že jsem ho nikdy neviděl.
Určitě?
Jo. Neznám ho. Jestli s ním chodila, neseznámila nás.
- Hej. Můžu s váma mluvit? - Chucku. No tak.
Ne, tuhle smůlu nosí ona.
Chápete, že hledám vraha jeho sestry, že?
Vy ho znáte?
- Nikdy jsem ho neviděl. - Všecko otrávíte!
Jdi do prdele! My tady nic neotravujem!
- Hej! - Zmrde jeden!
Hej, Bobe! Nech toho!
Jdi do hajzlu! Mý děcka pijou stejnou vodu jako ty!
No jasně! Vy si klidně otrávíte i vlastní děcka!
Už nás sere, jak se pořád tváříte, že to nevidíte!
My vaše děcka živíme, blbe!
- Nech toho. - Trhni si, zabedněnče!
- Chucku... - Platíme vám školu!
Běž. Padej.
- Nasrat. - Co? Hej!
Všichni si naserte, burani!
Utekl bez placení.
- Už se ozvali z labiny? - Jo.
- S tou DNA na šatech? - Ta chvíli potrvá.
- A otisky? - Ty jsou tady.
Bylo to na jedné z bot, ale žádnou shodu jsme neobjevili.
No jo.
Takže víme, že náhlý pokles tlaku
může způsobit prasknutí bubínku
a poškodit měkkou tkáň.
Víme, že podchlazení může vyvolat delirium a iracionální chování,
což by vysvětlovalo zranění, která si udělali sami.
Jenže oni všeho nechali a utekli odtamtud. Proč?
- Únik plynu? - Ne. Plyn na stanici nemají.
- Všechno je na elektřinu. - Tak co?
Já nevím, hochu. Začni se ptát.
Dobře... Lední medvěd?
Dveře se nezamykaj, ne?
- Kvůli možným nehodám. - Jasně...
Vleze tam, chlapi zpanikaří a utečou.
- A svléknou se? Proč? - Paradoxní svlékání.
Silně podchlazeným lidem bývá horko. Svlékají se.
Připravoval ses. Tak jo, ptej se dál.
Jasně. Kdo nakreslil Lundovi na čelo ten znak?
Špatný dotaz.
Dobře...
Kdy ho nakreslil?
Bylo to předtím, než utekli, anebo potom?
Jestli předtím, mohl to být žert nebo hra.
A jestli potom?
Tak s nima na tom ledu někdo byl.
Sám si nikdo na čelo nic nenakreslí, když umrzá.
Správně. Ptej se dál.
Dobře. Co oblečení?
Totiž... Ani nesouhlasí s počtem těl. Jsou tu jen patery kalhoty.
- A chybí tři boty. - Dobře.
Možná se před útěkem nestihli dooblíct.
A otázka zní...?
- Proč se neoblíkli úplně? - Ne, zeptej se znovu.
Co je to za hrůzu, že před ní utečeš na led bez bot?
A...?
A proč je to oblečení takhle složené?
Takže...?
Takže ho možná složil vrah.
Vrah.
A proč ho složil?
Nevím.
Posmíval se jim? Donutil je, ať si ho složí oni?
Ne, to nedává logiku.
Ale dává.
Jenže my ji nevidíme. Neptáme se správně.
- Jak jsem řekla: případ na hovno. - Jo, tos řekla.
A pak sis ho rovnou vzala. Ani se neptám proč.
- Jo. - Šéfová?
Ten dodavatel a uklízečky jsou připravení k výslechu. Příjem.
Dík, Lulu. Vezmeš si dodavatele a já ty ženské.
- Té majonézy si tam dejte hodně. - Šéfová...
Chcete vidět finální produkt?
To je ze sedmnáctého. Den, kdy zemřeli.
Tradá!
Hej, Clarku. Je ti něco?
Ona... je vzhůru.
Hodná holka.
Ty jseš pěkně umíněná, viď? Pořád se pereš s velkejma klukama.
Je tu nějaká domácí ňamka?
Ne. Jaká domácí ňamka?
Bar Qavvik's je ctihodné restaurační zařízení s licencí FF1.
A proto jsou v něm opilecký rvačky.
Ta "opilecká rvačka", jednotný číslo,
se strhla kvůli špatný vodě v osadách.
S pančovaným chlastem to nesouviselo.
- S tou vodou se to zhoršuje, co? - Jo.
Minulej tejden byla voda úplně na hovno. Pár lidem i zčernala.
Bydlej moc blízko u dolu. Už se mluví o protestech.
Zase?
Jak si vede moje ségra?
Vede si slušně.
Mý lívance milujou ve městě všichni krom jednoho.
Hej, hej, hej, hej! Nech toho!
Ta psiska tě jednou sežerou.
Ne.
S touhle slečnou jsme hodně prožili. Viď, krásko?
Hraje si na drsňačku, víš? Přijdeš blíž a hned po tobě chňapne.
Ale hluboko v nitru je měkká.
Fakticky.
Chce to jen trochu lásky a něhy...
... a úplně roztaje.
Proboha, Qavviku. Přestaň.
- Uvidím tě večer? - Ne. Mám práci.
Fajn. Ale potřebuju ten kartáček!
Takže vy uklízíte na stanici Tsalal, je to tak?
Jo. Dvě šichty měsíčně.
Viděla jste tam někdy Annie Kowtokovou?
Annie K.? Ne, tu jsem na stanici nikdy neviděla.
Co by tam taky dělala, že? Byla to porodní asistentka.
A co tohle?
To je sektářské znamení? Ne. Čarodějnictví?
Hej, Blair!
Vidělas někdy tohleto znamení ďábla?
Ne.
Takže když jste na stanici uklízela, neviděla jste ho tam?
Ne.
Byli to podivíni, jasný?
Člověk asi musí bejt malinko cáklej,
když tráví život zakopanej v ledu, rozumíte?
Byli velice tiší.
Hráli videohry.
A všichni byli strašně posedlí svou prací.
Doktor Lund na mě jednou křičel, když jsem mu přesunula notesy.
A nechovali se poslední dobou zvláštně?
- Nemluvili podivně? -"Mluvit"?
Ti s námi nikdy nemluvili. Pro ně jsme byly jen uklízečky.
Clark byl divnej. Vždycky byl divnej.
Ale při mejch posledních návštěvách mluvil sám se sebou.
A civěl do prázdna.
Totiž, podle mě to neměl v hlavě v pořádku.
Jednou se producíroval nahej. Vystavoval ten svůj kostnatej zadek.
Zamykal se v pokoji. Tam jsme uklízet nesměly.
Nevycházel ven. Slyšela jsem ho brečet.
A co dělali ostatní, když se on choval... divně?
Prostě ho ignorovali. Bylo to smutný.
Když jsem včera přijel na stanici, zdálo se mi, že někoho vidím,
ale to je vyloučený, že?
Moment, vy jste na stanici někoho viděl?
Ne. Nikoho jsem neviděl. Ne.
Jestli jste někoho viděl, musíte mi to říct.
Tohle je Ennis, člověče. Občas tu někoho vidíte. Rozumíte?
Vždyť jste tu vyrostl, Pete, takže to víte.
Někdy se tu zjevujou mrtví lidi.
Noc je setsakra dlouhá. I mrtví se nudí.
Hej... Viděl jste někdy tohle?
- Jo. Tohleto měl Clark. - Jak "měl"?
Měl to vytetované na prsou.
Hledáš Chucka Mosleyho, blok 16C, pokoj 43.
Hornická kolonie Silver Sky. Polohu jsem ti napsal do zprávy. Příjem.
Díky, Lee. Máš to u mě. Příjem.
To mě poser.
Hej, Jules! Slyšíš to, ségra? To je náš song, holka!
Do prdele!
Do prdele.
- Řekl jsem vám, že ho neznám. - Lžete.
Nenuťte mě vás zatknout za nezaplacení účtu v Qavvik's.
Koupil od bratrance karavan. Golden Eagle z 90. let.
Bratranec z toho idiota vytáhl deset táců.
Ten chlap platil hotově, na dřevo. Bum.
- Kdy to bylo? - Nevím. Před sedmi lety?
Můžete se bratrance zeptat?
Umřel. Rakovina kostí.
Posraný město.
Chci popis toho karavanu a bratrancovo jméno.
Proč jste mi to neřekl rovnou?
Protože se mi nelíbíte, paní.
Ne.
Protože jste neměl rád Annie. Že jo?
Vám nevadí, co se jí stalo.
POČÍTÁM, KDY ZA TABOJ PŘIJEDU.
- UŽIJEM SI SPOLU VELMI ČASU. - BUDU SI TĚ ROZMAZLOVAT.
- TO MĚ TĚŠÍ. - UŽ JE SKORO DEN.
JSEM NADŠENÁ!!! JEN MÁM TROCHU STRACHU O MATKU!!!
Neboj, miláčku. Nějaké peníze ještě mám,
pošlu je tvý mámě na léky. Nemůžu se tě dočkat.
POŠLEŠ DALŠÍ FOTKY TEBE?
Tak jo.
Podle Wallise měl tu spirálu vytetovanou na prsou.
Proč se mu Wallis díval na prsa?
Protože tam Clark chodil nahej a mluvil sám se sebou.
Jo. Byl divnej.
Nechápu, proč ho tam ostatní trpěli.
To je právě ta otázka. A s jeho rodinou ses spojil?
Jo. Mluvil jsem s jeho mámou v Dublinu.
Deset let ho neviděla. Prej je pro ni mrtvej.
Vždyť je mrtvej. Ježíši.
Tak jo.
Cos zjistil o těch penězích? Kdo platí účty za Tsalal?
Jasně. Ta neziskovka, co je financuje...
Když sleduješ daňovou stopu, narazíš na skořápkovou firmu
s názvem NC Global Strategies, která patří firmě Tuttle United.
- Tuttle United? Co dělají? - Právě že všechno.
Sklo, technologie, videohry, dopravu, palmovej olej, výletní lodě...
Dobře. Díky, Pete, protože tohle... mi fakt nepomohlo.
K tvým službám.
No jo. Tak jo.
- Můžu se tě na něco zeptat? - Jo.
Co ti Navarrová udělala?
Máš strach, že to taky posereš?
Neposer to. Běž hlídat ty zmrzlíky.
Já od vás vyzvednu Leu a vrátím se do práce.
Ne. Musím jet domů.
Vážně, slíbil jsem, že uložím Darwina. Kayla mě zabije. Já...
Dneska domů nejedeš. Co jsem ti řekla?
Neposer to.
Jak to, že ne?
Říkals, že dneska Darwina vykoupeš.
- A nemůžeš...? - Ne, on chce koupání od tebe.
No tak, pomoz mi trochu.
Fakt nevím, co ti mám na to říct.
- Slibuju, že ho příště vykoupu. - Jo, tos říkal už posledně.
Tak promiň.
Nevím, co ode mě chceš slyšet. Čeká na tebe.
- Čau. Ahoj, Darwine. - Máš tu šéfovou.
- Stavíš lego? - Jo.
- Promiň, miláčku. - No jo.
- A co stavíš? - Dům.
Domeček pro rybu?
Takže mi ho zase vezmeš?
Ty to ještě nevíš, Kaylo, ale prokazuju ti velkou laskavost.
Už brzo ti bude z manžela doma špatně.
Dík, ale svoje laskavosti si nech pro vlastní rodinu.
Leah je v kuchyni s babičkou.
Pojď, miláčku. Jdeme se koupat. Šup.
Ahoj. Leo, musíme jet. Ještě musím...
Ahoj, Liz.
Leah chtěla vidět, jak jí bude na tvářičce slušet kakiniit .
- Hej! - Umyj se.
- Ne. - To je jen fix. Za chvíli to sleze.
Běž do auta. Běž!
Mé dceři čmárat po tváři nebudeš!
Je jí sedmnáct.
A chce porozumět svým kořenům.
Aby mohla dělat noční sestru jako ty?
Jo. Tohle si odpusť, babko z laundromatu.
Odejdi z mýho domu.
Hned!
Vážně?
No jo. Když to platíš, doplním si živiny.
Živiny? Dvacku za pitomý sušenky?
Arktická přirážka, děvče.
- Připomeň mi, proč jsme tady? - Zaměstnanecký benefity.
Zaměstnanecký benefity.
Hele, tak mě napadlo...
Ten Maják... Možná bysme si tam mohly s někým...
Do nemocnice se nevrátím. Ty prášky... Ty to nechápeš.
Hej, hej, hej, poslouchej. Podívej se na mě.
Je to komunitní centrum pro léčbu závislostí a dalších věcí, chápeš?
Měly bysme to omrknout. Jsou i jiný léky a...
Ne.
- Já nejsem máma. Prosím, Angie. - Dobře, dobře.
Musíš mě nechat žít jako normálního člověka.
Dobře.
Samozřejmě, holčičko.
JSEM V OBCHODĚ
Leo! Pojď mi pomoct s tím posraným vánočním stromkem!
Nějak si poraď! Já už ležím!
Tady je to šílený.
Čau.
- Tak sis to udělala. - Ne, to je jen dočasný.
- Líbí? - Nádhera.
Do prdele.
- Vidím tě. - Jsem jednoočko.
Vidím tě. Vidím tě.
Sakra.
- Ahoj, šéfová. - Pete.
Vyjels úvěrovou historii těch vědců?
Jo.
Tak mi pošli Clarka. Co nejdál do minulosti to půjde.
Dobře. Mám tam přidat i...
U mě doma krást nebudeš. To nejseš ty.
Podívej se na mě.
Ani tvoje matka nás neokradla, když odešla.
Poslouchej. Nejsi majetek Danversové.
Máš rodinu, a ona k ní nepatří.
Krev je krev, Petere.
Pamatuj si to.
Ojebalas mě s těmi těly, a teď chceš ojebat sama?
A ty chceš, nebo ne?
Jo.
Věděla jsem, že tu nezůstáváš kvůli krásnému počasí.
- Já už to... - Ne, opovaž se! Opovaž se, ne!
Vydrž, vydrž! Vydrž!
Kapeš na mě pot.
Chceš to říct první, nebo mám já?
Tohle je naposled, co to děláme.
- Už patnáct let to děláme naposled. - Devatenáct.
Cože? Ne. Před 19 lety jsem byl čerstvě ženatý a...
Devatenáct let.
Tys nebyla s Jakem?
Měli jsme pauzu. Jednu z pauz.
Sakra.
Tohle je naposled, co to děláme.
Jo.
Co děláš s tím Tsalalem, Liz? Opravdu.
Já vím, že ten případ nechceš. Znám tě.
Ale, vážně? Tak co si teď myslím?
Myslíš si: "Víš, proč ten případ chci?"
- Proč? -"Tobě na zlost. Proto."
Fakt mě znáš.
- Poslals mě do Ennisu, abych... - Ne. Já jsem tě povýšil.
Důvod je vedlejší. Udělals to hlavně proto, že jsi nejistý trouba
a máš ze mě strach. Ale to je fuk. Já jen dělám svou práci.
Neděláš svou práci. Pleteš se do té mé.
Proč se to tak umanutě snažíš ututlat?
Prostě nechci, aby to bezdůvodně přerostlo v katastrofu.
Podivné okolnosti, mrtvá těla... No tak. Pojďme to řešit z Anchorage.
Ne.
Dokážu to udržet pod kontrolou.
- Zvládnu to. - Já myslím, že ne.
- Ale ano. - Ale ne.
- To tvrdí kdo? - Já.
- A přísahám, že když ne... - Co?
Ty mi jako vyhrožuješ?
Hajzl.
CLARKOVA ÚVĚROVÁ HISTORIE
Jo. Zrovna na to koukám.
Platil 600 dolarů v salonu Fairbanks Ink Tattoo.
Dvaadvacátého dubna 2017.
- Clark, říkala jste? - Jo, Raymond Clark.
To tetování měl na prsou. Takovou spirálu.
Jestli chcete, můžu vám ho poslat.
Netřeba. Mám to tady. Jo, vzpomínám si na něj.
- Divnej chlap. Angličan, že jo? - Byl to Ir.
Když jsem skončila, trochu brečel.
Ale ne, že by ho to bolelo. Možná byl jen trochu sentimentální.
Byl sám?
Byl sám. Jo.
A neřekl vám, co to tetování znamená?
Na to si nevzpomínám.
Ale můžu vám poslat fotku tý kérky. Archivuju si je.
A na týhle fotce je předloha.
Paní? Haló?
Asi bych měla začít zamykat.
Do tetovacího salonu ve Fairbanks přišel s touhle fotkou.
Udělal si stejnou kérku jako ona.
Čtyři dny po její smrti.
A tady jsou výsledky DNA. Ten jazyk v Tsalalu patřil Annie.
Buněčná tkáň je neobvykle poškozená.
Nejspíš od mrazu.
Kam teď dáváš konzervy? Kam patří?
No, vypadá to, že tvůj případ je i můj.
Co tady děláš?
Ty víš o Annie víc, než si přečtu ve spisech.
Kvůli partě bělochů na ní najednou záleží?
Chceš do toho jít, anebo si radši nasrat?
- Poslyš. Ten Wheeler byl... - Mlč.
- Ne. Udělaly jsme přesně to, co... - Do toho se pouštět nebudem. Jasný?
Děláme jen tuhle jednu věc.
Rozlousknem ji, ty uzavřeš svůj případ a já taky.
A tím jsme my dvě skončily.
Tak jo.
- Baf! - Sakra!
- Čau. - Prokrista, Leo. Neser.
- Hele, ty máš... - No jo. Ale jen dočasně.
- Dočasně? - Jo.
Sluší ti to.
Co ty? Liz ti je nařídila hlídat, kdyby se náhodou probrali?
Ne.
Nechoď tam. Tohle mít v hlavě nechceš. Vážně, Leo.
Co se ti stalo?
Sakra, Priore.
On je zvíře.
No jo. Zvíře ho vychovalo jako jiný zvíře, takže...
To je fuk. Ty jseš ze stejnýho vrhu,
a náhodou jseš... fajn.
Těžkej mimoň, ale fajn.
- Mimoň? Fakt mimoň? - Jo. Jseš mimoň.
Sama jseš mimoň.
Hele, můj táta a Liz na tohleto tančili. Pořád.
- Cože? - Jo.
- Ne. To fakt ne. - Jo.
Táta byl dost silnej hulič.
Chtěl se stát umělcem, ale bral to s nadhledem.
A vždycky spolu strašně rádi tančili.
A Liz stoprocentně hulila taky.
- Ne. Ne, vážně. Safra. - Mluvím úplně vážně.
- Umíš si to představit? - Ne. A ani nechci.
Hele, Hank... bejval muzikant.
- Cože? - Hrál na kytaru.
- Ne. - V kapele. Jo.
A stál za něco?
Já nevím. Vlastně jsem ho nikdy neslyšel hrát.
Ani jednou.
Máma tvrdila, že na profikariéru nebyl dost dobrej, jenže...
... on pro mámu nebyl...
- ... dost dobrej v ničem. Tečka. - Jo.
- Jo.
To v člověku zůstane, že jo? Když není dost dobrej.
Sakra. Říkalas, že nepřijdeš!
Ahoj, Qavviku.
Mohl jsem dostat infarkt.
Rozmyslela jsem si to. Chceš píchat?
Á. Ty sis ho vyhonil.
- Koukals na porno? - Ne! Jenom jsem...
Na jaký porno jsi koukal?
Můžem se prostě mrknout na film a...?
- Na pornofilm? - Vypadni, oblíkám se!
A teď mě chce v tom případu. Jenže já nic nemám.
To není pravda.
Kdybys nic neměla, nechtěla by tě, takže máš všechno.
Jo, faktem je, že vím o Annie všechno. Každičkej detail.
Jenže o tom Clarkovi jsem netušila. Drželi to v tajnosti.
A proč?
"Takhle otázka nestojí."
Cože?
Tohle by řekla Danversová.
Správná otázka zní...
Správná otázka zní jak.
Proto si pořídil ten karavan. Aby to udržel v tajnosti.
Kurva.
Jasně, a kam ten karavan dáš, abys mohl tajně píchat?
- Do Nooku. - Do Nooku.
Mluv se mnou, Raymonde Clarku.
Danversová.
Tohle musíš vidět.
Ježíši.
- To jsou kosti? - Jo. Zvířecí.
Tuleň. Sob.
Myslím.
Jak jsi to tady našla?
Mý duchovní zvíře mi to ukázalo ve snu. Vzpomínáš?
Hej.
Jo. To je její telefon.
Dívala jsem se. U jejího těla neležel.
Do prdele.
- Danversová. - Šéfová? Máme problém.
Čau.
Je jich jenom šest. Vidíš?
Ťie,
Merens,
Molina,
Kotov...
Mehta...
Emerson.
Není tu.
Clark tu není.
Možná se oddělil.
Ne. Neoddělil.
Žije.
A někde je.
České titulky Jiří Kobělka Iyuno 2024