EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Det här förändrar allt.
Kom igen, Vindvine, få oss härifrån!
Åh, Hedda, kämpa inte emot.
Tandlöse, vi måste rädda henne.
Nå, se vem som draken flög hit!
Glad att du kunde vara med, bror.
Skulle inte kännas som en familjeträff utan dig.
Slå nu ut nattfasan!
Tandlöse, spräng kedjorna, nu!
Draksäkra kedjor?
Bra försök, Hicke. Du trodde väl inte jag skulle göra det lätt för dig?
Kom igen, killar, ta honom.
Okej, det var för nära. Kom igen, kompis.
Om vi inte kan spränga dem...
spräng vinscharna.
-Kom till Dagur. -Eld!
Bra skott, kompis.
Ursäkta mig, vad är bra med draksäkra kedjor
utan draksäkra vinschar?
Hedda, du kan inte ta Dagur och hans flotta alldeles själv.
Jag är inte ensam. Jag har Vindvine.
Jag är så nära. Får kanske aldrig chansen igen.
Men det är självmord!
Jag kan göra allt som krävs.
Är du även villig att offra Vindvine med?
Hedda, det kommer fler gånger. Jag lovar dig.
Spränga vinscharna, ganska smart.
Ja, och lite tur skadar aldrig heller.
Jag pratade med Johan. Han sa att Dagur fördärvade er by
och din familj.
Jag är ledsen.
Då vet du varför han ska betala.
Jag vet. Men du måste inte göra det ensam.
Jag vet inte. Verkar förutbestämt att jag ska vara ensam.
Först, när jag var liten, så kom jag ifrån min biologiska familj.
Din biologiska familj?
Ja, men jag kommer inte ihåg mycket.
Det var så länge sedan. Bara några få bilder i mitt minne.
Jag kommer ihåg min pappas händer.
De var skrovliga, som sandsten, men så försiktiga.
Och jag kommer ihåg lukten av hans träsköld.
Jag tror inte att jag skulle leka med den, men han lät mig göra så.
Och detta. Han gav mig detta horn.
Jag vet inte om det betyder något,
var gång jag ser det tänker jag på honom.
Önskar bara att jag visste vem han var.
Jag är ledsen att jag band era drakar.
Litade inte på att ni skulle låta mig leta efter Dagur.
Tillit måste förtjänas hos människor och drakar.
Tack för att du förstår, Fiskfot.
Jag litar inte helt på dem heller.
Vi hör dig.
Svartsjuka är en ful egenskap, Astrid.
Helt klart, jag förstår var den kommer ifrån.
Poängen är Hedda, vi finns bakom dig. Du är en av oss.
Ja, jag laddade Vindvines stall med hinkar med sniglar i.
Jag gjorde plats för dig i min koja.
Och jag har gjort klart för Snor-Per att du inte sover i hans koja.
Även om du var skurkryttaren
och du saboterade våra drakar
och smög iväg under natten.
Varför tycker vi om dig igen?
Jag är verkligen ledsen, Flåbuse.
Det var... uppriktigt. Vad ska jag göra med det?
Jag känner mig lite chockad och överväldigad.
Lite hjälp här? Folk!
Varsågod!
Om du behöver någon hjälp med Vindvine--
Jag borde visa dig runt Udden? Jag är i princip chefen.
Tack, killar, verkligen. Jag--
Hej, glad att du är tillbaka. Din drake rockar fett.
-Vi går och har tjej-tid. -Bra idé.
Två yxor är bättre än en.
Sant. Om du inte har en sådan här.
Du måste verkligen visa mig hur du gjorde.
Säkert, men jag föredrar närstrid framför kast
så jag kan se min fiende i ögonen.
Inte en dålig taktik.
Men räkna inte bort...
Överraskningsmomentet. Jag gillar det.
Det är en av Hickes favorittaktiker.
Så, har ni två något ihop, eller?
Vad? Nej, vi är bara vänner.
Kom igen.
Jag har sett hur ni två är tillsammans.
Nej. Seriöst. Vänner.
Han är ganska söt.
Kanske det.
Om du gillar den anspråkslösa, heroiska, drakryttar-typen.
Mitt i prick.
Du och Snor-Per, där har vi en matchning.
Vet inte om jag ska tacka dig eller tycka synd om dig.
Jag kan hantera Snor-Per. Dessutom så är jag inte för macho-viking typen.
Jag gillar de lite smarta. Som Fiskfot.
Fiskfot? Seriöst?
Vad? Jag tycker han är rolig och söt.
Vi pratar om Fiskfot, eller? Killen med gronkeln?
Okej, bra. Nog killsnack.
Vad annars gör du för roligt här?
Häng på!
Tack, Vindvine.
Vill du göra två av tre?
Nej.
Jag vill visa dig någonting. Om du kan hänga på.
Ta dem, Stormfly!
Hörru, vill du sluta med det, kompis?
Snokande vinner inte hennes tillit.
Vänta en stund.
Detta är min pappas sigill!
Vad gör vi här vid lägerplatsen?
-Glömde du något? -Nej.
Stanna kvar, Stormfly. Upp med öronen.
Det måste vara här.
Ska du berätta för mig vad vi gör här?
-Hallå? -Jag letar efter något.
Letar efter något som...
Handels-Johan?
Astrid, så trevligt att se dig igen!
Snälla, vill du sänka din yxa
så min rädda själ kan få en säker passage tillbaka till min kropp?
Johan! Tack Tor.
Är överlycklig att du inte är död, Hedda.
När skrämskräckaren återvände
med meddelandet jag skickade, oroades jag.
När jag sedan kom hit och såg ditt läger övergivet,
fruktade jag det värsta.
Någon måste berätta vad som händer.
Du förstår, Astrid, om du behöver kryddor från främmande land,
eller unikt härdat läder
eller otroligt svårhämtad information
innehållande den exakta platsen för en speciellt usel bärsärkare,
så är Handels-Johan din man.
Dagur.
Och om du behöver en krigare som tar hand om en elak bärsärkare...
Är jag din tjej.
Så han har infon och du har yxan.
Nu då?
Dagur ska köpa en flotta av nya skepp
från en grupp av saltstänkta skummisar i Förtvivlans hav.
Var på din vakt. De nya fartygen i armadan
är utrustade med kraftfulla anti-drakvinschar och katapulter!
När köpet är gjort, hittar jag honom inte igen.
Dagur försvinner i vinden. På drift, som ett löv i en ström.
Jag har ingen källa kvar, så jag kan inte erbjuda
min ovärderliga, men dyra information.
Jag fattar. Tack, Johan. Kom igen, Astrid.
Kommer du inte?
Vilken del av detta innebär "rusar in i strid på en flygande ödla"?
Hicke! Hoppas på Odins vilja.
Jag sa precis att jag kunde behöva Tandlöses hjälp
med en flock irriterande tuggormar som gjort mig galen!
Ja du hörde mig, du usla, stinkande...
Inte tid, Gape. Behöver träffa min pappa. Viktigt.
På så sätt, han är i Stora salen.
Men det är gnälldagen idag, så du får kanske vänta.
Stinkande små rackare.
Tryggvåld, mina små gör mig galen!
De springer överallt i huset, tar sönder allting.
De är inte still en sekund. Jag är helt slut.
Sven, det är för att de är får. Och de ska vara utomhus!
Men de blir så ensamma.
Pappa!
Hicke!
Vi måste prata.
Vi måste gå nu. Dagur kommer inte vara ute så länge till.
Du vill att vi ska kriga mot Dagur och bärsärkarna
utan Hicke och Tandlöse?
Killar, jag önskar att Hicke och Tandlöse var här.
De är inte här. Vi kan inte vänta.
Dagurs skepp har draksäkra kedjor och krokar.
Och skeppen han köper är mer kraftfulla.
Men om vi attackerar nu, vet han inte vad som slår honom.
Alla flygangrepp av denna storleksordning skulle vara dumma utan Tandlöse.
Han är den starkaste draken i vår arsenal.
Men du är fortfarande min favorit.
Det är inte som att vi behöver Hicke och Tandlöse.
Men det är skönt att veta att vi har en nattfasa när det hettar till.
Du hörde Johan, Astrid. Det är sista chansen. Säg till dem.
Tja... Se, Hedda--
Du, också? Glöm det.
Allt det här om tillit och att backa upp mig,
det var väl bara prat.
Åh, hjälp!
Pinsamt.
-Var fick du det här? -Det är Heddas.
Det är tjejen som tog Stormfly för några år sedan.
Ja. Hedda.
Pappa, hornet har din sigill inristad.
Det har det.
Är det något som du behöver säga?
När en hövding får ett barn, får det gåvor från alla håll.
När du föddes, frågade jag Gape om han kunde göra den minsta yxa.
Med ett handtag litet nog för ett barn att ta.
Jag ville att du skulle börja träna så fort du öppnade dina ögon.
Jag trodde att din mamma skulle mata mig till galtarna.
Jag kommer ihåg den yxan.
Ja, du använde den som pappersvikt.
På tal om hornet, Hedda sa att hennes pappa gav det till henne.
Men det har din sigill.
Pappa, är Hedda min syster?
Ser ut som det bara är du och jag Vindvine...
som vanligt.
Hallå!
Om vi ska göra det här måste det vara för att fånga, inte döda.
-Överens? -Överens.
Vi sänker Dagurs armada, tar honom till Rövarön.
Må han ruttna där. Okej. Sedan är vi med dig.
Du kan tacka mig! Jag var den som samlade killarna.
Är inte riktigt så jag minns det.
Tyst, Fiskfot!
Så fort hon gått, började dina läppar göra darrningssaken.
Tyst! Det är en ticks!
En ticks när jag är på väg att slåss.
-Så, vad ändrade dig? -Hicke.
Han skulle aldrig vilja att du möter Dagur ensam. Inte jag heller.
-Ja, jag vet precis var Dagur är. -Bra.
Då behöver du inte den här.
Nu kan Hicke hitta oss.
Så, vad är din plan?
Slå till när han minst anar det.
Det är en bra dag att stärka min armada.
Men, det är alltid en bra dag att stärka min armada.
Vad skrattar du åt?
Guldet är redo för utbyte, sir.
-Ska vi flytta det upp på däck? -Lämna det där nere.
När de kommer med fartygen, förväntar de sig vårt guld.
Ja!
Istället för vårt guld, ger vi dem vårt stål.
Hedda?
Killar?
Vart tog alla vägen?
Nej.
-Där är han. -Låt mig gissa.
Du vill attackera som den hårda drakryttaren du är.
En total frontalattack!
Nej. Överraskningsmoment?
Drakar! Inkommande!
Förbered gripkrokarna!
Klar med kedjorna!
Det är jaktsäsong.
För högt för att träffa!
Distrahera Dagur och stanna högt nog för att undvika hans vapen.
Vi måste gå lägre! Jag kan inte--
Jag sa högre! Kroktand, högre!
Vad gör de där uppe?
Så överraskad min.
Ja!
Vad i...
Vad händer?
Kom igen, nu då!
Nej!
Vad gör du?
Ni två?
Förvånad, Dagur?
Två yxor är bättre än en.
Tolv skepp trumfar två yxor.
Jag skulle sett det komma.
Vindvine, avsluta!
Nej, Hedda, gör det inte! Du lovade att han skulle fångas.
Förlåt, Astrid. Jag ändrade mig.
Dagur "fångade" inte min by. Så det slutar här.
Om du dödar mig, Hedda. får du aldrig veta--
Spara det åt gudarna. Vindvine!
Stopp!
Stopp, Hedda.
-Hicke, flytta dig! -Du förstår inte.
Du lovade mig att det skulle bli en annan gång, och det är nu!
Se. Du sa att din pappa gav dig detta.
Det gjorde han, men vad gör du?
Detta är min fars sigill.
Tryggvålds sigill är inristat i mitt horn? Vad säger du?
För många år sedan gav Tryggvåld hornet till bärsärkarnas hövding,
Osvald den Trevlige, som en present till hans nyfödda dotter.
Hedda, du var den nyfödda. Osvald den Trevlige är din far.
Han är även Dagurs far.
Nej.
Hedda, Dagur är din bror. Du kan inte döda honom.
-Astrid. -Jag--
Eld!
Inkommande!
Höj katapulterna!
Det är resten av Dagurs fartyg!
Se upp!
Hedda, vi måste gå.
Jag måste medge, du sviker aldrig mig, broder.
Eller du är kanske min morbror. Vem vet i denna galna värld.
Hedda, kom igen.
Hedda, jag är den enda familj du har kvar.
Följ mig, syster!
Slåss inte mot ödet.
Jag vet att du känner bärsärkarblodet i dina ådror.
Nej!
Vad gör du?
Kom tillbaka, syrran!
"Hedda den Galna" har en fin ton, eller?
Du kommer tillbaka och jag kommer ta emot dig med öppna armar!
Vi får vänta på den återföreningen. Synd.
Vad?
Jag skulle ha sett det komma det med.
Okej, gänget, tillbaka till Udden!
Under omständigheterna, håller jag fullständigt med om det.
Jag antar att du åker. Igen.
Jag trodde du var trött på att vara ensam.
Det är jag.
Det behöver du inte vara.
Det är säkrare här. Du har stöd.
Och jag är här.
Jag vet. Jag har bara en massa jag måste få reda ut.
Tack, Astrid. Härligt att ha en vän igen.
Nu åker vi.
Du, jag vet att ni kom ganska nära. Jag är ledsen att du förlorade en vän.
Jag har fortfarande dig.