EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Det her ændrer alt.
Kom så Vindstød, få os væk herfra!
Lad være med at kæmpe imod, Lyng.
Tandløs, vi må redde hende.
Se, hvem der er kommet!
Godt du kunne komme, brormand.
Det ville ikke være en familiefest uden dig.
Tag så den natskygge!
Lad ham ikke slippe væk!
Spræng kæderne, Tandløs!
Dragesikrede kæder?
Godt forsøg, Hikke. Du troede vel ikke, du skulle få det så let?
Kom så fang ham.
Okay, det var for tæt på. Kom min ven.
Lad ham ikke slippe.
Vi kan ikke sprænge kæderne,
men kranspillene.
-Kom til Dagur. -Fyr!
Blæs!
Godt skudt.
Hvad nytter dragesikrede kæder
uden dragesikrede kranspil?
Lyng, du kan ikke klare Dagur og hans flåde alene.
Jeg er ikke alene. Jeg har Vindstød.
Jeg får måske ikke chancen igen.
Men det er selvmord!
Jeg vil gøre, hvad der skal til.
Er du også villig til at ofre Vindstød?
Lyng, der kommer en chance til. Det lover jeg dig.
Det var smart at sprænge kranspillene.
Det skader heller ikke med lidt held.
Johann sagde, Dagur udslettede din landsby
og din familie.
Det er jeg ked af.
Så ved du, hvorfor han må bøde.
Ja. Men du behøver ikke gøre det alene.
Jeg ved ikke. Det er vist min skæbne at være alene.
Da jeg var en lille pige, blev jeg adskilt fra min familie.
Din familie?
Ja... jeg husker ikke meget.
Det er så længe siden. Jeg husker kun enkelte ting.
Jeg kan huske min fars hænder.
De var ru som sandsten, men meget blide.
Jeg kan huske, hvordan hans træskjold lugtede.
Jeg måtte vist ikke lege med det, men jeg fik lov alligevel.
Og han gav mig dette horn...
Jeg ved ikke, om det betyder noget,
men når jeg ser på det, tænker jeg på ham.
Gid jeg vidste, hvem han var.
Undskyld jeg låste jeres drager fast.
Jeg troede ikke, I ville lade mig sætte efter Dagur.
Man må fortjene tillid fra både mennesker og drager.
Tak for forståelsen, Fiskeben.
Jeg stoler heller ikke på dem...
Vi kan høre dig.
Jalousi er en grim egenskab, Astrid.
Men jeg forstår godt, hvor den kommer fra.
Pointen er, at vi passer på dig, Lyng. Du er en af os.
Jeg har stillet nogle spande søpølser ind i Vindstøds stald.
Og der er plads til dig i min hytte.
Og jeg har forklaret Snotfjæs, at du ikke skal bo i hans hytte.
Selvom du var den onde dragerider,
og du saboterede vores drager
og sneg dig væk i ly af natten.
Vent - hvorfor kan vi lide dig?
Jeg er ked af det, Stenknold.
Det var... oprigtigt. Hvordan skal jeg reagere på det?
Jeg føler mig rød i kinderne og overvældet.
Hjælp mig lige. Folkens!
Styr dig lige.
Hvis du skal bruge hjælp med Vindstød...
Skal jeg ikke vise dig rundt? Jeg er nærmest høvding.
Tak venner. Jeg...
Fedt du er tilbage. Din drage styrer.
-Vi har vist brug for lidt tøsetid... -God idé.
To økser er bedre end én.
Sandt, medmindre man har den her.
Du må vise mig, hvordan du har lavet den.
Selvfølgelig men jeg foretrækker nærkamp,
så jeg kan kigge fjenden i øjnene.
Ikke en dårlig taktik.
Men undervurder ikke...
Overraskelseselementet. Ikke dårligt.
Det er en af Hikkes yndlingstaktikker.
I to kommer sammen, ikke?
Hvad? Nej! Vi er bare venner...
Lad nu være.
Jeg har set, hvordan I opfører jer.
Nej. Seriøst - Venner!
Han er lidt sød.
Det er han vel...
Hvis man kan lide den beskedne, heroiske dragerider-type.
Lige i øjet.
Men dig og Snotfjæs... I er som et par skabt i Valhalla!
Jeg ved ikke, om jeg skal takke eller have ondt af dig.
Snotfjæs kan jeg klare. Desuden er jeg ikke til den macho vikinge-type.
Jeg kan lide de kloge. Som Fiskeben.
Fiskeben? Seriøst?
Hvad? Jeg synes, han er sjov og sød.
Vi snakker om Fiskeben, ikke? Ham med Gronklen?
Nok snak om drenge.
Hvordan fordriver du ellers tiden?
Følg med!
Tak Vindstød.
Hvad med to ud af tre?
Nej.
Jeg vil vise dig noget, hvis du kan følge med.
På dem, Stormflugt!
Gider du lade være, min ven?
Vi får ikke hendes tillid ved at snage.
Vent lige lidt...
Det er min fars høvdingesegl!
Hvad laver vi ved din lejrplads?
-Har du glemt noget? -Niks.
Bliv her, Stormflugt. Hold ørerne åbne.
Det må være her.
Får jeg at vide, hvad vi laver her?
-Hallo? -Jeg leder efter noget.
Leder du efter noget som...
Kræmmer Johann?
Frøken Astrid, godt at se dig igen.
Kunne jeg få dig til at sænke øksen,
så min skræmte sjæl kan komme tilbage i min krop?
Johann! Tak Thor!
Frøken Lyng! Det glæder mig, du ikke er død.
Da den Rædderlige Rædsel ikke
kunne levere beskeden, blev jeg bekymret.
Da jeg ankom her og så, at din lejrplads var forladt,
frygtede jeg det værste.
Nogen skal fortælle mig, hvad der foregår.
Ser du, hvis du skal bruge eksotiske krydderier fra et fremmed land
eller særligt hærdet læder
eller svært fremskaffelige oplysninger
om en vis nedrig bersærkers position,
så er Kræmmer Johann din mand.
Dagur.
Og hvis du skal bruge en kriger til at tage sig af den bersærker...
er jeg din kvinde.
Så han har oplysningerne, du har øksen.
Hvad nu?
Dagur skal til at købe en ny flåde af skibe
af en gruppe saltede uønskede i Fortvivlelsens Hav.
Men pas på. De nye skibe til hans flåde
er udstyret med anti-drage-spoler og katapulter.
Når aftalen er indgået, vil jeg ikke kunne finde ham igen.
Dagur er tilbage i vinden igen og flyver rundt som et blad.
Jeg har ikke flere rygter og kan ikke tilbyde flere uvurderlige,
men dyre oplysninger.
Modtaget. Tak Johann. Kom Astrid.
Skal du ikke med?
Hvilken del af mig antyder, at jeg går i kamp med flyvende øgler?
Hikke! Når man taler om solen.
Jeg stod lige og sagde, at jeg kunne bruge din hjælp...
...til en flok dumme flakserere, der har drevet mig til vanvid!
Ja I hørte mig godt, I elendige, stinkende...
Har ikke tid, Gorbert. Jeg skal snakke med min far.
Han er i riddersalen.
Men det er Berk-Brokkedag, så der er nok lang kø.
Stinkende, små sataner.
Havblik, mine unger driver mig til vanvid.
De løber omkring i huset og ødelægger alt.
De vil ikke sidde stille. Jeg er udmattet.
Det er, fordi de er får, Sven. Og de skal bo udenfor!
Men de bliver så ensomme.
Far!
Hikke!
Vi må snakke sammen.
Vi må afsted. Dagur er ikke ude i det fri meget længere.
Skal vi kæmpe mod Dagur og beserkerne...
...uden Hikke og Tandløs?
Gutter, jeg ville også ønske, Hikke og Tandløs var her.
Men vi kan ikke vente på dem.
Dagurs skibe har dragesikrede kæder og entrehager.
Og de skibe, han køber, er endnu stærkere.
Men hvis vi angriber samtidig, vil han blive overrumplet.
Et luftangreb i denne størrelse er tåbeligt uden Tandløs.
Han er den stærkeste drage i vores arsenal.
Men du er stadig min yndlings.
Altså vi har jo ikke brug for Hikke og Tandløs.
Men det er rart at have en Natskygge, når tingene ser sorte ud.
Du hørte Johann, Astrid. Det er vores sidste chance.
Altså... Hør Lyng...
Også dig? Bare glem det.
Al den snak om tillid, og at I passer på mig,
det var åbenbart bare snak.
Mand!
Akavet.
-Hvor har du den fra? -Det er Lyngs.
Hende, der stjal Stormflugt for et par år siden.
Lyng ja.
Far, det horn har dit høvdingesegl indgraveret.
Det har det.
Er der noget, du vil fortælle mig?
Når en høvding får et barn, får barnet gaver fra mange steder.
Da du blev født, bad jeg Gorbert om at lave den mindste økse, han kunne.
Med et skæfte småt nok til en barnehånd.
Du skulle begynde at træne, lige så snart du åbnede øjnene.
Jeg troede, din mor ville fodre vildsvin med mig.
Jeg husker den økse.
Du brugte den som brevvægt.
Nå, men det horn der... Lyng sagde, hendes far gav hende det.
Men dit segl er på det.
Far, er Lyng min søster?
Det ser ud til, det er dig og mig, Vindstød,
som altid.
Hey!
Hvis vi gør det, skal det være for at tilfangetage, ikke for at dræbe.
-Okay? -Okay.
Vi sænker Dagurs flåde og lader ham rådne på De Udskudtes Ø.
Okay, så er vi med.
Du kan takke mig. Det var mig, der samlede gutterne.
Sådan husker jeg det ikke.
Stille Fiskeben!
Så snart hun var gået, bævede dine læber så sødt.
Hold mund! Det er tics!
Det kommer, når jeg skal i kamp.
-Hvorfor skiftede I mening? -Hikke.
Han ville ikke lade dig kæmpe mod Dagur alene igen. Heller ikke jeg.
-Jeg ved, hvor Dagur er. -Godt.
Så får du ikke brug for det.
Nu kan Hikke finde os.
Hvad er så planen?
Han skal ikke se det komme.
Det er en god dag at styrke min flåde.
Det er faktisk altid en god dag at styrke min flåde.
Hvad griner du ad?
Guldet er klart til handlen.
-Skal vi bære det op på dækket? -Nej lad det blive.
Men når de ankommer med skibene, forventer de at få vores guld.
Ja!
Og i stedet for vores guld får de vores stål.
Lyng?
Gutter?
Hvor er de blevet af?
Åh nej.
-Der er han. -Lad mig gætte.
Du vil angribe, som den skruppelløse dragerider, du er.
Et frontalangreb!
Nej, overraskelseselementet?
Drager!
Gør entrehagerne klar!
Gør kæderne klar!
Det er jagtsæson.
Jeg er for højt oppe.
Vi skal distrahere Dagur og undgå hans beskydning.
Vi må længere ned! Jeg kan ikke...
Jeg sagde højere! Krogtand højere!
Hvad laver de deroppe?
Du virker overrasket.
Ja!
Hvad i...
Hvad foregår der?
Kom nu!
Åh nej.
Hvad laver I?
Jer to?
Surprise Dagur.
To økser er bedre end én.
Og tolv skibe overtrumfer to økser.
Det burde jeg have set komme.
Vindstød, gør det!
Nej Lyng! Du lovede os en tilfangetagelse.
Beklager. Jeg har skiftet mening.
Dagur "tilfangetog" ikke min landsby. Det slutter her.
Hvis du dræber mig, får du aldrig at vide...
Gem det til guderne. Vindstød!
Stop!
Lyng stop.
-Flyt dig, Hikke! -Du forstår ikke.
Du lovede mig, der ville komme en chance til. Nu er den her.
Se. Du sagde, din far gav dig denne.
Ja. Hvad har du gang i?
Det er min fars høvdingesegl.
Er Havbliks segl hugget i mit horn? Hvad prøver du at sige?
For år tilbage gav Havblik dette horn til høvdingen af bersærkerstammen,
Oswald den Sympatiske, som en gave til hans nyfødte pige.
Du var den nyfødte, Lyng. Oswald den Sympatiske er din far.
Og han er også Dagurs far.
Nej.
Lyng, Dagur er din bror. Du kan ikke slå ham ihjel.
-Astrid. -Jeg...
Fyr!
Vi beskydes!
Affyr katapulterne!
Det er resten af Dagurs skibe!
Pas på!
Lyng, vi må videre.
Jeg må indrømme, at du aldrig skuffer, bror.
Eller måske er du min onkel. Hvem ved i denne skøre verden?
Lyng kom nu.
Lyng, jeg er din eneste familie.
Slut dig til mig!
Bekæmp ikke skæbnen.
Jeg ved, du kan mærke bersærkerblodet flyde i dine årer.
Nej!
Hvad laver du?
Kom tilbage, søs!
"Lyng den Forvirrede" lyder da godt, ikke?
Du vender tilbage, og jeg byder dig velkommen med åbne arme!
Vi må vente på genforeningen. En skam.
Hvad?
Den burde jeg også have set komme.
Tilbage til fortet, gutter.
Omstændighederne taget i betragtning, er jeg enig i den plan.
Så tager du vel afsted. Igen.
Jeg troede, du var træt af at være alene.
Det er jeg.
Så lad være.
Det er sikrere her. Du har støtte.
Og jeg er her.
Jeg ved det. Jeg har bare mange ting at finde ud af.
Tak Astrid. Det var rart at have en ven igen.
Så letter vi.
Jeg ved, I blev ret tætte. Jeg er ked af, du mister en ven.
Men jeg har stadig dig.