- Jarl Thorkell? - Kong Olaf.
- Hilsner! Velkommen! - Overraskende at blive hidkaldt.
Passer det, at De vil have os til at stemme om én norsk konge?
Passer det ikke, ville jeg ikke have spildt tid med at hidkalde jer.
De beder os om at give afkald på det, der er os kærest.
- Vores magt. - Åh, Thorkell!
Din magt hviler på din prestige.
På dine krigeres vilje til at kæmpe og dø for dig. Det vil ikke ændres.
Jeg beder bare om, at der er en overherre -
- som vi alle kan sværge troskab.
En konge af hele Norge, som vil forsvare os mod styrker udefra.
Det er min drøm. Det er vel ikke for meget at bede om?
Gudskelov! Du er her!
- Men hvorfor? - Jeg havde en drøm, Lagertha.
I drømmen blev din by angrebet. Så jeg ville være sammen med dig.
Dig og Torvis børn.
Jeg var bange for, der var sket noget.
Hali er død. Det var min skyld.
Jeg beskyttede ham ikke. Jeg svigtede.
Han er begravet nær landsbyen, som han forsøgte at beskytte.
Med alle andre, der også døde under angrebet.
- Så den er sand? - Din drøm? Ja.
Vi blev angrebet af banditter.
Dem, Bjorn brændemærkede og løslod.
Så begik Bjorn en fejl? Burde ikke have løsladt dem.
Vi begår alle fejl. Nogle gange af dårlige, nogle gange af gode grunde.
Uanset hvad er det ikke vigtigt længere.
Men jeg er sikker på, at da de ikke fik stjålet korn -
- vil de snart angribe igen.
Godt, vi er her. Vi må lægge planer.
Selv med dine skjoldmøer -
- kan vi næppe modstå Hvidhår og hans banditter, ikke en gang til.
Dét forventede jeg ikke at høre fra Lagertha, den berømte skjoldmø.
Den Lagertha er måske allerede død.
Jeg begravede hende selv.
Så måtte jeg grave hende op igen.
Men hun er ikke den samme. Hun kan aldrig blive den samme.
Kom her! Kom så!
Ja! Ja! Kom så! Skub!
Skub og skub og skub! Her!
Kom så! Hjælp mig! Kom så!
Kom så! Fortsæt! Hjælp mig!
Kom så! Hjælp mig!
Godt gået! Du der! Du skubber! Kom så! Skub!
- Kom, hjælp med at skubbe! - Hvitserk, hvad er det?
Dette er en af de jernporte, Ivar lavede til at beskytte byen.
Men hvad skal den bruges til?
At beskytte mig selv! Kun sådan kan genfærdene holdes ude!
Fortsæt! Skub den!
Kom så! Kom så! Ja! Fortsæt.
Kom, Inge. Kom med mere.
Hvem gjorde det her?
Hej!
Gunnhild!
- Det forventer de ikke. - Nej.
Men hvem ved, om det er nok?
Har du hørt noget fra Bjorn?
- Han vil vende tilbage. - Ja.
Se!
Sæt den bedre fast. Med det gode reb!
Ja, sådan.
Stakkels Asa.
Dufter godt. Jeg glæder mig til det.
- Jeg var så tørstig. - Ja.
- For meget. - Det vil være ...
... ventetiden værd.
Hvem tror hun, at hun er?
- Af sted. - Ja. Det er en lang vej.
Hvad er det, du ser?
Jeg ser mig selv, Lagertha.
- Sådan var jeg for alle de år siden. - Sådan var vi alle.
Det er som at se genfærd.
Af en eller anden grund vil jeg græde.
Men af glæde over at se mig selv igen.
Kom. Deltag i vores fest.
- Vi vil være skjoldmøer sammen! - Ja!
- Skål! - Skål!
Gå væk!
- Se på mig, Hvitserk! - Gå væk!
- Ivar gjorde dette mod mig. Se!
Vær ikke bange.
Hvorfor er du kommet tilbage? Hvorfor hjemsøger du mig?
Jeg ønsker hævn.
Den eneste, der kan hævne min død, Hvitserk, er dig!
- Fortæl mig hvordan! - Du må slå Ivar ihjel.
Ivar dræbte mig. Han dræbte min familie.
Du vil gøre det, ikke?
- Du vil hævne mig? - Ja.
Lov mig det. Sværg på din hellige armring.
Jeg sværger.
Jeg sværger. Jeg sværger ...
Jeg sagde jo, jeg sværger!
Træk!
Jeg vil gerne skåle for Bjorn Ironside.
Dette er vores første møde. Men jeg har hørt om dine bedrifter -
- fra vandrere og digtere i min store sal. En stor ære at møde dig. Skål.
- Skål. - Skål.
Du er alt for venlig.
Men jeg har også hørt om Thorkell the Tall, hans brødre Herring og Sigvald.
I et lille land som vores spredes berømmelse nemt.
Sådan siger man, Bjorn Ironside.
Så planen er, at vi alle udpeger dig til konge?
Vælg ham til konge. Vælg. Det er vores metode.
I så fald, kong Olaf, insisterer jeg på et rigtigt valg.
Og at enhver anden, konge eller simpel jarl som jeg -
- også kan stille op efter ønske.
I princippet, ja.
Men du ved, hvordan nordmænd er.
Får de mulighed for at skændes og slås, vil de skændes og slås.
- Men jarl Thorkell har en pointe. - Ja. Og jeg er enig med ham.
Jeg ville aldrig ønske at blive konge uden modkandidater.
Jeg vil ikke bære en hul krone.
Som du ønsker, Bjorn Ironside. Som du ønsker ...
Bjorn Ironside.
Jarl Hrolf.
Velkommen. Jeg håber, vi får mulighed for at tale sammen.
Det håber jeg også, Bjorn Ironside. Det gør jeg virkelig.
- Åh, kong Hakon! - Bjorn Ironside.
Du ved det ikke, men jeg kæmpede med din far ved Paris' porte!
Jeg var en ung mand dengang. Havde stadig højre hånd.
- Hvad skete der med din hånd? - Et søslag mod ham, Thorkell ...
Jeg bordede skibet, dækket var glat.
Jeg støttede med hånden. Nogen tog chancen og fjernede den.
- Men nu skal vi ikke kæmpe igen. - Ikke mod hinanden.
- Hvorfor bekæmpe landsmænd? - Det har vi altid gjort.
Det gør det ikke rigtigt eller fornuftigt.
Faktum er, vi må forene Norge -
- for at modstå angreb fra større naboer, Sverige eller Danmark.
Enig. Det giver en vis mening.
Og at have en topfigur som dig, Bjorn Ironside, søn af Ragnar -
- som er kendt og respekteret blandt vikinger, giver endnu bedre mening.
Du har min stemme, Bjorn Ironside.
To skibe til er netop ankommet.
Er der så mange konger og jarler i Norge? De vokser vist på træerne.
Ja. Lad mig hilse på dem. Jeg kan forklare formålet som godt som du.
Tak, min ven.
Min fyrste, jeg er sikker på, du kan høre mig.
Men du tæller nok furerne i jorden og skyerne på himlen -
- der tilhører dig.
Men jeg vil tale om noget andet.
Jeg vil høre, om du vil lave et nummer med stakkels Dir.
Hvilket nummer, min kære Benløs?
Noget, der vil underholde dig, håber jeg.
Jeg kan lide at blive underholdt. Jeg kan lide tryllenumre.
Ja, det er et tryllenummer. Vil du hjælpe mig med det?
Hvad skal vi gøre, min medkonge?
Vagter!
Stå ikke der og glo dumt! Lad os se, hvad hun er ude på!
Hvem er hun?
Hjælp mig!
Vagter!
Pst! Tag ham! Tag ham!
Dette er ikke sidste gang, Ivar Lothbrok. Vi mødes snart igen.
- Men for nu, godnat. - Godnat.
Af sted.
Gjorde vi virkelig det?
Hvad?
Jeg vil vise dig de her.
Du kan ikke læse dem, men lad mig forklare, hvad det er.
Juridiske dokumenter, der giver Rus gammel ret -
- til vores skandinaviske hjemlande.
- Så har vores invasion lovlig grund. - Nej. De er selvfølgelig falske.
Men en falsk adkomst er bedre end slet ingen.
Åh, vores mad!
- Hvem er de? - Vagterne, der lod min bror flygte.
Vi torterede dem selvfølgelig.
Hvad sagde de?
At de blev distraheret af en nøgen kvinde og forlod deres poster.
De så intet andet.
Og nu vil de aldrig gøre det.
Du ved vel intet om Dirs flugt?
- Igor? - Nej.
Du forstår vel, at med Dir fri er du i større fare for at blive kidnappet?
Nu har jeg en mere behagelig pligt. Jeg skal giftes igen.
Jeg vil præsentere min brud. Dette er prinsesse Katia.
Kære Katia, må jeg præsentere min fætter og myndling, fyrst Igor.
Fyrste ...
Og dette er vikingekongen, jeg fortalte om. Dette er Ivar.
Den berømte Ivar Benløs.
Prinsesse.
Kong Ivar.
Lad os spise.
Du ligner en, der har set et genfærd.
Tro mig, det har jeg.
Forlad os. Nyd endelig jeres mad.
Sørg for, det sidder fast.
Der er gået nogen tid. Måske kommer de alligevel ikke igen.
Jeg håber, du har ret.
- Men du tror det ikke. - Nej. Jeg tror, de vil komme.
Kong Hakon. Sikken kriger. Velkommen.
Godt at se dig her.
Porten!
Gå videre! Gå videre!
- Gå videre! Gå videre! - Fart på! Fart på!
Fart på! Fart på! Af sted! Af sted!
Prinsesse.
Jeg har ventet på chance for at tale med Dem alene.
De forstår vel, hvorfor jeg må tale med Dem.
Oleg laver numre med mig.
Hvorfor siger du det, Ivar Benløs?
Du er Freydis.
Freydis? Jeg forstår ikke ...
Heller ikke jeg. Men det passer. Du og jeg var engang gift.
Var vi virkelig? Og hvad skete der med os?
- Giv mig. - Hvordan betaler du?
Du har ikke betalt i dagevis. Jeg giver intet gratis.
Giv mig.
- Kom nu. - Du skal betale.
Senere. Jeg spørger min bror, Ubbe. Du kender vel Ubbe? Stoler på ham?
- Ja. - Godt.
Men jeg stoler ikke på dig. Så jeg giver dig intet.
Øl. Og svampe. Nu.
- Jeg tager det. - Nej.
Så får du intet. Lider kun.
Mere. Mere.
Kom du denne vej, ad hvilken som helst rute -
- hvor som helst fra, på hvilket som helst tidspunkt -
- ville det altid være det samme.
Er det virkelig dig? Kunne det være dig, du Vise?
Vi er, hvor det er meningen, at vi skal være.
Det er ikke meningen, jeg er her. Ikke nu, ikke her.
Jeg ... Jeg havde ting at gøre. Jeg havde ting at gøre.
Det, du troede, du kom her for, er måske kun en skal -
- et skræl af mening, fra hvilken formålet skilles -
- men kun ved opfyldelsen, om overhovedet.
Enten havde du intet formål -
- eller formålet er hinsides det, du tænkte dig.
Jeg har et formål.
Det er bare det, at på denne tid -
- på dette sted har jeg tendens til at glemme ...
Græd ikke, Hvitserk, søn af Ragnar.
Der er andre steder, også ved verdens ende.
Nogle ved havets gab, eller over en mørk sø, i en ørken eller en by.
Du driver mig til vanvid!
Ja, hvis det gør en forskel, for du er endnu ikke parat til dit formål!
Dit liv minder om døden.
- Jeg er død! - Nej.
Lad mig gentage, så du kan forstå.
Enten havde du intet formål -
- eller også er det hinsides det, du tænkte dig -
- ændret ved opfyldelsen.
Ændret ved opfyldelsen, Hvitserk.
Ændret ved opfyldelsen.
Ændret ved opfyldelsen?
- Et fantastisk syn, kong Olaf. - Sådan bør det være.
For dette er en fantastisk begivenhed.
Aldrig før har vi stemt om en konge af hele Norge.
Det har været manges drøm. Nu har den båret frugt.
Jeg håber, at det vil gå glat.
Nogen grund til, at det ikke skulle dét?
- Bjorn! - Hvad?
Ikke noget. Men må guderne være med dig.
I dag er en usædvanlig og enestående dag -
- i vores lands historie og saga.
Aldrig før har vores herskere -
- frivilligt gået sammen om at vælge en fra deres midte -
- til konge over konger.
Konge af hele Norge!
Mange har sagt, at sådan noget er umuligt!
At vores herskere aldrig har været i stand til -
- at se ud over deres egen interesse!
Og dog kan I nu med egne øjne -
- se det umulige begynde at ske!
Når alle vores stemmer er kastet i havet -
- vil vi kende identiteten af manden -
- hvis skæbne det altid har været at blive hele Norges konge!
Hver af disse runer repræsenterer en jarl eller en konge.
I vil kende dem på deres farve.
For eksempel repræsenteres jarl Thorkell af en blå rune.
Kong Hakon af en grøn.
Bjorn Ironside af en rød, kong Harald af en gul.
Det tilfalder mig at kaste den første rune.
Jeg stemmer på Bjorn Ironside ...
... som konge af hele Norge!
Venter du på, at nogen vender tilbage?
- Ja. - Din elsker?
Tog han af sted med Bjorn?
- Ja. - Jeg ved, hvordan det føles.
Det kan du ikke. Du er Ubbes hustru, og jeg er tjenestepige.
- Selv hvis Bjorn overlever ... - Bjorn? Er du forelsket i Bjorn?
Så, tro mig, kender jeg til det!
Jeg har set ud over havet efter Bjorn mange gange.
Og hver gang han kom igen, var han længere væk.
- Det vil være anderledes med mig. - Ja.
Og jeg ...
... vil også stemme -
- for at gøre Bjorn Ironside til konge af hele Norge.
- Fortsæt. - Vi rejste ad Silkevejen.
Vi havde rejst langt og talt med handlende fra mange lande.
- Da kom vi til riget Rus. - Det har jeg hørt om.
- Grundlagt af Rus-vikinger. - Ja.
Nogle talte stadig vores sprog.
Vi blev inviteret til en af deres hovedbyer, Novgorod.
Et rigt sted, for rusere er dygtige krigere, jægere og handlende.
De ville meget gerne handle med os.
Vi har mange ting, de ønsker.
Men jeg forstår ikke ...
Hvis det gik så godt, hvorfor kom du så hurtigt tilbage?
- Jeres mission er vel ikke fuldført. - Nej.
Men vi følte alle, nogen straks burde tage hjem.
- For at rapportere jeres succes? - Nej, rapportere noget andet.
For i Novgorod erfarende vi, at en anden boede hos ruserne.
Faktisk i paladset i byen Kijev med deres leder, fyrst Oleg.
- Ivar? - Ja.
De fortalte, at kong Ivar Benløs, søn af Ragnar Lothbrok, var deres gæst.
Godt, at du har bragt os den nyhed.
Ikke overraskende, at min lillebror stadig lever.
- Gå, og drik. - Tak, Ubbe.
Hvad så I?
Fortæl Hvitserk det. Uanset hvad skal han vide det.
- Strammere! - Hvitserk!
Hvitserk!
Jeg er her, broder!
Passer det?
Skiftede du side for at være tæt på mig?
Ikke fordi du elskede mig.
Men fordi du måtte være tæt nok på til at dræbe mig?
Tekster: Peter Buhl www.sdimedia.com