Věříš jim?
Lothbrokům? Samozřejmě že ne.
Lžou o všem.
Ale jsi ochoten s nimi jít do války.
Jistě. Chápeme se. Já taky lžu.
Tak to je a asi nám to tak funguje.
Mně se lhaní občas nevyplácí.
- Zdravím. - Můj pane.
Ivar možná nemá v úmyslu se vrátit.
Možná.
A ty taky?
Budujeme ti silnou flotilu.
Tohle místo mi vždycky připomíná velkého stavitele lodí Flokiho.
- Nahoru! - Flokiho?
Neříkej, žes o něm nikdy neslyšel?
Slavný Ragnar Lothbrok
doplul do Anglie, Franské říše a nakonec i do Valhaly na Flokiho lodích.
Znal jsi ho?
Samozřejmě. Kdo by ho neznal?
Teď už je pryč. Možná že všichni velikáni jsou už pryč.
Floki říkával, že jeho lodě neproráží vlny jako koza,
ale projíždí jimi jako pouhý šum.
Doufám, že naši stavitelé jsou zruční, jako byl on.
Dobrá práce.
Musím s tebou mluvit.
Tlač.
Odjedeme do Anglie.
Nemůžu se dočkat.
Ty ale budeš muset počkat.
Je možné, že se Rusové vrátí
a napadnou znovu Kattegat.
Pro tento případ tu musí zůstat někdo,
kdo ubrání město a uhájí mé zájmy.
Je to tvůj domov. Patříš do Kattegatu.
Nemusíš už nic riskovat, ani se ničeho bát.
Proto…
jsem se rozhodl nechat ti Kattegat na starosti.
Ty a Ingrid budete oficiálně vládnout, když tu nebudu.
Ale ve skutečnosti budeš dočasným vládcem jen ty.
Když se s Ingrid neshodnete, budeš mít poslední slovo.
Děkuji.
Proč tohle děláš?
Vše se chýlí ke konci.
Musím činit rozhodnutí.
Jak to myslíš „ke konci“?
To si úplně nejsem jistý, ale cítím to v kostech.
O čem jste spolu mluvili?
O budoucnosti.
Odjíždím.
Ty tu musíš zůstat a donosit naše dítě.
Nařídil jsem, že ty a Erik budete vládnout v mé nepřítomnosti.
Já můžu vládnout. Erik může plánovat obranu.
Budete vládnout spolu.
Tak jsem se rozhodl.
Jsem si jistý, že najdete…
společnou řeč.
Proč odjíždíš tak brzy?
Jsem Viking.
Nemám v povaze se usazovat.
Musím dál cestovat.
Jednou se jistě všichni usadíme.
Ale do té doby…
budu stále opravovat své lodě…
brousit si sekeru a vyrážet na moře.
Chci cítit ostrý vítr a kapky slané vody na tváři.
Když je cítím…
jsem svobodný.
Udržte je!
Ať bohové stojí při vás.
Vezměte to z druhé strany!
Otevřít!
Na vrchu fjordu!
Není daleko!
Na ženy jsem nikdy neměl štěstí.
Mějte oči otevřené!
Přineste lano!
Děkujeme Bohu, že ve své milosti chrání Wessex
tak dlouho před nájezdy Vikingů a pohanů.
Wessex děkuje našemu milosrdnému králi Alfrédovi
a prozřetelnosti našeho Pána Ježíše Krista.
Modlíme se k všemohoucímu Bohu, aby nám dal sílu
odvrátit a pobít bezvěrce,
kteří se rozhodnou vstoupit na naši posvátnou křesťanskou půdu.
- Bůh ochraňuj krále! - Bůh ochraňuj krále!
- Bůh ochraňuj Wessex! - Bůh ochraňuj Wessex!
A teď pronesme modlitbu, kterou Ježíš učil své apoštoly.
Otče náš, jenž jsi na nebesích, posvěť se jméno tvé.
Přijď království tvé.
Buď vůle tvá…
jak v nebi, tak i na zemi.
Chléb náš vezdejší dej nám dnes
a odpusť nám naše viny,
jakož i my odpouštíme našim viníkům.
A neuveď nás v pokušení,
ale zbav nás všeho zlého.
Amen.
Neměli bychom útočit na královské město.
Sasové určitě posílili hradby a obranu.
Souhlasím. Musíme krále dostat z jeho pevnosti
a přimět ho k boji na námi vybraném místě.
Což bude kde?
Tady v Edingtonu. Znám to tam.
Ragnar mě vzal na strmý kopec za městem,
kde jsou zbytky starobylé pevnosti. Jak se díval do údolí pod námi, říkal:
„Toto je perfektní místo pro bitvu.“
Bojí se tvrdé práce.
Přiveď koně!
Tady!
Na co myslíš?
Říkal jsem si, že doufám, že se neutopí.
Co chceš?
Abych si k tobě lehnul.
Nic není rozhodnuto.
Harald je pryč. Nejspíš se nikdy nevrátí. A ty jsi ho nikdy nemilovala.
- To neznamená… - Ale znamená.
Já vytvářím krále. Bjornovi jsem zachránil život.
Haraldovi taky. A teď dělám krále ze sebe.
A ty budeš moje královna.
Vážně si chceš vzít čarodějnici?
Ano. Bude to moc zajímavé.
Sundej si košili!
Teď se otoč.
Chci vidět jizvy.
Pojď do postele, králotvůrce.
Jezdec, můj pane.
Můj pane králi, nesu naléhavé zprávy. Nová vikinská armáda se blíží k Wessexu.
S více než 200 loděmi.
Víme, kdo ti Vikingové jsou?
Říkali, můj pane králi,
že jsou to Norové, synové Ragnara Lothbroka.
Došli jsme až sem a Sasy jsme ještě nepotkali,
ale teď už budeme muset projít městy a vesnicemi.
Nechceme riskovat neplánovaný střet.
Jsem si jistý, že ví, že jsme u řeky.
Proto bychom se měli přestat snažit skrývat.
Naopak bychom měli ohlásit svou přítomnost
a vyvolat tak strach mezi místními lidmi.
S Hvitserkem zítra vezmeme družinu a vyrazíme.
Snad se nám podaří ukrást koně
a zjistit, jestli Alfréd shromažďuje armádu.
Možná taky najdeme nějaké jídlo.
Nemusíš jezdit se mnou, bratře.
Jsi moc důležitý,
než aby tě Sasové zajali nebo zabili.
Vyrazíme za úsvitu.
Naši zvědové říkají, že Vikingové mají tábor někde tady.
Je možné, že plánují setkat se s vikinskými osadami
a válečnými skupinami podél hranic Mercie.
Chtějí zvětšit svou už tak dost velkou armádu.
Jejich armádu nelze ignorovat,
ale musíme zasáhnout podle našich plánů.
Měli bychom sledovat jejich posun.
Ale zároveň připravit jednotky k přesunu sem, do Chichesteru.
Máme tam početnou posádku a přístup k moři.
- Takže odsud musíme odjet? - Ano.
I když mě to trápí víc, než dokážu přiznat.
Co na to řekne zbytek Wessexu,
že král opouští královské město?
Myslím, že to bude vypadat, že jsme v nevýhodě.
A to bohužel jsme.
Jsme obklopeni nepřáteli
a musíme se postavit další velké vikinské armádě.
Člověk by se nikdy neměl bát čelit pravdě, má drahá Elsewith.
Co by to změnilo, kdybych lhal o naší síle?
Je lepší být upřímný. Věřit našemu Pánovi. A myslet dopředu.
To jsem se naučil.
Už to nesnesu!
Nechápu, jak to můžou být zase ti Vikingové,
co ti zabili otce a dědečka!
A teď jsou zpátky.
Nikdy neodejdou! Vždy zvítězí!
I když je porazíme, vyhrají!
Co tím myslíš?
Vždy, když je porazíme v boji,
Vikingové ti nabídnou dohodu.
Přísahají na své náramky
nebo dokonce přísahají, že konvertují ke křesťanství,
jen aby došlo k dohodě.
Výměna rukojmích. Pozemky za mír.
Cokoli. Viděla jsem to stokrát.
A často je to tvoje vina.
Tolik chceš mír,
že přistoupíš na jejich podmínky.
Ale oni je nikdy nedodrží.
Nikdy nekonvertují.
Nezáleží jim, jestli jejich rukojmí
zemřou kvůli porušení slibu.
Obecně jim na ničem nezáleží.
A ty jsi byl vždycky jejich oběť, lásko,
a bojím se, že se to stane znovu.
Zarážím to do oka Vigfaoira.
Zarážím to do oka Valfoira.
Zarážím to do oka Asaporra.
Thóre a Ódine, vyslyšte mé modlitby
a dbejte mého rozkazu a posvěťte tuto tyč.
Peckre. Fjolnire. Pundre. Freyere. Plumre. Fengre.
Ano! Udělejte svou práci.
Ty jeď zprava.
Ty. Přeber otěže.
V tebe, můj Pane, věřím. Ať nikdy nesejdu z cesty.
Bože, stůj při mně. Bože, přispěchej mi na pomoc.
Nakloň mi svůj sluch a zachraň mě.
Vyslyš mou modlitbu, můj Pane, a poslouchej mé volání.
Stát.
Protože mé dny jsou jako klesající stín.
A ty, Pane, jsi věčný.
Ty povstaneš a smiluješ se nad Wessexem.
Protože jeho čas přišel.
A bezvěrci se budou bát jména Páně
a všech králů, kteří vládnou z tvé moci.
Kupředu!
Udělejte hradbu ze štítů!
Lučištníci!
- Vpřed! - Braňte se!
Pal!
Zastavte je!
Dostaňte ho!
Lučištníci, vlevo! A vpravo!
Za Ódina! Ivare!
Udělejte kruh!
Udržte formaci!
Teď! Semkněte se!
Semkněte se!
Bojujte!
- Dostaňte ho! - Ivare!
Pomoc! Prohráváme! Stáhněte se!
Stáhněte se!
Ústup!
Ano!
Pořád jsi naživu?
Jak vidíš. Co ti tak dlouho trvalo?
Bůh s tebou, pane!
Wessex je s tebou!
- Hodný kluk. - Klid, já koně ustájím.
Vezměte koně dopředu!
Ne, nechte je tady!
Doufám, že jsi na sebe pyšný.
Pyšný? V jakém smyslu?
Opustil jsi dědičné sídlo králů Wessexu
bez boje.
Elsewith, jsou to jen budovy. Je to jen místo.
Jistě rozumíš, že v duši našich lidí neznamená domov
určité místo, ale člověka.
Hlavní je, aby mě Ivar nezajal.
Protože já jsem Wessex.
- Rychle! - Všichni pozor!
- Jak se cítíš? - Dobře.
- Co je to? - Nechala jsem ti ušít plášť.
Líbí se ti?
Ano.
- Jen chci, abys byl šťastný. - Proč bych neměl být?
Vládnu Kattegatu.
A navíc mám tebe.
Život je dokonalý.
Co jsem říkal? Není to skvělé?
Král Alfréd bude muset svolat armádu
a navštívit tak své pevnosti na jihu.
Ale ať se hne kamkoli,
uvidíme ho.
Měli bychom poslat zvědy na okolní kopce,
aby nás varovali, když se přiblíží.
A jinak… prostě budeme čekat.
- Co se děje? Eriku! - Moje oko!
Ukaž!
Nevidím na něj!
- Co se ti stalo? - Nevím!
Jsem napůl slepý!
Zarážím to do oka Valfoira. Ano.
- Vidíte je? - Mějte oči otevřené!
Jen si představ, že zanedlouho bude tohle všechno naše.
Vše, kam až oko dohlédne.
Naše, drahý bratře.
A Haraldovo, ne?
Ne. Myslím, že Haraldovy dny jsou sečteny.
Nemyslíš?
Ne!
Co se mu stalo?
Ne!
Eriku.
Co se děje?
Jsem slepý.
Podívej.
- Torvi! - Co?
- Podívej. - Na co?
Nic nevidím.
Nevidíte to? Podívejte!
Neděs mě, Ubbe. Nic nevidím.
To musíš být slepá.
Dokázali jsme to.
Dokázali.
Měl jsi pravdu.
Vše, cos říkal, byla pravda. Měl jsem ti věřit.
Všichni ti měli věřit. Odpusť mi, prosím.
Nepotřebuješ odpuštění, Ubbe, synu Ragnarův.
Protože uvnitř vím, že jsi nepřestal věřit.
A proto jsme tady. Proto jsme tady.
Překlad titulků: Vojtěch Vokurka