Othere.
Vrátil ses. Vítej.
Vítej.
Othere.
Posaď se. Napij se.
Othere.
Toto je Ubbe,
syn Ragnara Lothbroka.
Dojel až sem, aby tě potkal.
Ty jsi Othere?
Toto je má žena Torvi.
Ubbeho zajímají hlavně tvé cesty
na daleký západ.
Bylo to už dávno.
Prosím, chtěl bych to slyšet.
Chci vědět o té nové zemi, co jsi našel.
Tak dobrá.
Plul jsem podél pevniny odsud na západ,
když mě z kurzu vychýlila bouře.
Když bouře skončila, neviděl jsem pevninu.
A nevěděl jsem, kde jsem.
Dny ubíhaly.
Začalo mi docházet jídlo a voda.
Začal jsem se oddávat smrti.
Ale pak...
Pak za mnou jedno ráno vyšlo slunce.
A uviděl jsem pevninu.
Vítr mě celý den hnal podél pobřeží.
Byla to rozlehlá krajina
s překrásnými vysokými horami
různých tvarů,
posetá stromy, které byly tak vysoké,
že se zdálo, že se dotýkají nebe.
A viděl jsem borovicové háje a úrodné pláně.
Musím říct, Ubbe, synu Ragnara,
tohle byla zlatá země.
Proč jsi tam nezakotvil?
Zimní vody byly moc silné a odnesly mě pryč.
A ráno jsem se zase ocitl
na otevřeném moři.
Měl jsem štěstí a našel jsem malý ostrov se zvěří a vodou
a nakonec mě proudy zanesly zpátky sem.
Ale nikdy jsem nezapomněl, co jsem tam viděl.
Popluješ s námi.
Pokusíš se tu zem znovu najít.
Možná. Když myslíš, že můžu být nápomocný.
Ke zlaté zemi!
Zlatá země!
A co Floki?
Floki? Toho jsem nikdy nepotkal.
Floki zmizel předtím,
než Othere dorazil a vyplul na západ.
Byl to dlouhý den. Jsem unavený.
Díky všem za hostinu.
Tady na Islandu, na konci světa,
jsme všichni šťastní.
- Dobře se vyspěte. - Dobrou noc.
Nemusí vědět všechno.
Královno Gunhildo.
Eriku.
Prostě Eriku.
Zapůsobila jsi na mě.
Zapůsobila? Jak?
Tím, že nežárlíš a dovolíš mu to.
Eriku.
Zachránil jsi život mému muži, ne mně.
Neznáš mě tak dobře, abys mohl předstírat, že víš, co cítím.
Mé city patří mně.
Omlouvám se, královno.
Odpusť.
Jsi mladá.
Nevím, jestli vůbec znáš příběhy o bozích.
Samozřejmě že ano.
Tak znáš příběh o Freje.
Ano, je to bohyně plodnosti.
Žije v síni zvané Sessrumnir
a cestuje vozem taženým kočkami.
Ano, to ví každé malé dítě.
Pravdou je, že za svůj náhrdelník Brisingamen
zaplatila sexem s trpaslíky, kteří ho vyrobili.
Loki ji nařkl z toho, že spala s každým elfem
v Ásgardu.
A pobila tolik vojáků, co Ódin.
Ale když je její muž pryč, tak pláče.
Ne vodu, Ingrid, ale zlato.
Pravý poklad.
Jestli za ní chceš jít, měl bys.
Je to vaše svatební noc. Bude tě očekávat.
Čekám dítě
a vzala jsem si poloboha.
Tak jako ty.
Nevyprávěj mi o malichernostech,
o lidské závisti,
o triviálních problémech lidstva.
Nejsou pod tvou úroveň?
Prý jsi svobodná duše.
Teď jsi svobodná.
Běž a vezmi si mého manžela s mým požehnáním.
Nechtěl jsem ti ublížit.
Nebyl jsem si jistý.
To je tvá slabost.
Ale teď si buď jistý.
Rozhodnul ses. Musíš s tím žít.
Věř. Jinak tě nebudu moci nadále respektovat.
Vím, že si pro mě král Harald přijde.
Jestli chce být králem Norska,
musí mě zničit.
Proto musíme zdvojnásobit hlídky ve fjordu.
A ty je musíš vést.
Já?
Věřím ti, protože mě chceš udržet naživu,
abys mohl zůstat naživu ty.
Dost to trvá.
Co je?
Co se děje?
Dítě je ve špatné poloze.
Torvi nemůže rodit přirozeně.
Přišel jsem se pomodlit za ženu a dítě.
Na co to je?
Budu muset rozříznout břicho, abych vytáhla dítě.
Znamená to, že zemře?
Ještě ne.
Drahoušku.
Bude rodit.
Dobře.
Začni.
Vidím hlavičku!
Ještě jednou!
Pokračuj! Ano!
Ano, je tady!
Kdo je to?
Nevím.
Ale nejsou to Vikingové.
A není to ani loď krále Haralda.
Jsou to průzkumníci.
Ale odkud?
Obkličte je!
Zablokujte je!
Stáhněte se!
Zpátky na lodě!
Vypadáš hrozně.
Taky se tak cítím.
Co to máš na sobě?
Proč se pořád vracíš?
Proč mě pronásleduješ?
Nerozumím tomu.
Ale rád tě vidím.
Opravdu moc.
Co je to za lidi?
Rusové, ti samí, co jsme potkali v Kyjevě.
Lidé, se kterými žije Ivar.
Co to znamená?
Proč přijeli plenit sem?
Neplení. Jsou na výzvědách.
Chtěli zhodnotit naši obranu.
Chtějí nás napadnout.
Slyšel jsem historky o Rusi.
Je to velké a bohaté království.
Má obrovskou armádu.
Možná chtějí napadnout celou Skandinávii.
S Ivarovou pomocí.
Musí být nadšený,
že se plánuje vítězně vrátit.
Nebudeme schopni odolat invazi tak silného nepřítele.
Ale budeme muset!
Nezaútočí v zimě.
Do jara máme čas se rozhodnout, co uděláme.
V srdci víš, co musíš udělat.
Harald je králem Norska.
Musíš mu nabídnout mír a spojit síly.
To říkáš kvůli svým zkušenostem.
Co tím myslíš?
Slyšela jsem, že tě Harald požádal o ruku.
Při vší úctě, co jiného by měl udělat?
Kattegat se Rusům neubrání.
Máš pravdu.
A Gunhilda také.
Musíme králi vysvětlit, že máme společný cíl.
Okamžitě se vypravte do Haraldova království.
Možná použije rozum a odloží stranou svou ješitnost.
V co věří Rusové?
Jsou to křesťané.
Věří v křesťanského Boha.
Tak nebojujeme jen za sebe,
ale i za naše bohy.
A s Ódinovou pomocí uspějeme.
Ať je to jakkoli složité.
Chci, abychom si všichni připili na mého syna.
Rozhodli jsme se, že ho pojmenujeme Ragnar po jeho dědečkovi.
Sláva Ragnarovi! Ať je dlouho živ.
- Skol. - Skol!
Skol!
Chci vám všem poděkovat za pomoc.
A tobě taky, Othere.
Za tvé modlitby za mou ženu a syna.
Ale jelikož jsem žil v Anglii, přišly mi povědomé.
Byly to modlitby ke křesťanskému Bohu.
Já vzývám jen naše bohy.
Proč bych měl taky vzývat jiné?
Nevím. To řekni ty mně.
Já jsem...
Tedy spíš býval jsem mnichem v Anglii.
Jmenoval jsem se Athelstan.
Athelstan?
Byl jsem poslán do semináře v Římě.
Rozhodli se mě poslat do světa jako misionáře,
abych hlásal o Bohu těm, kdo o něm ještě neslyšeli.
Pořád si pamatuji svou plavbu do Skandinávie.
Místní mě poté, co zjistili, proč tam jsem, málem zabili
a vyhnali.
A pak i všude jinde.
Selhal jsem jako misionář.
Naučil jsem se norsky...
a potkal dánského poutníka
jménem Othere.
Vyprávěl mi o svých cestách,
o úžasných věcech, které viděl, a zázracích, kterých byl svědkem
během svých cest.
Ale byl nemocný a umíral.
Pohřbil jsem ho.
A vzal si jeho jméno.
A pak jsem přišel sem
do této nové osady.
Znovuzrozený.
Tehdy jsem se rozhodl, že opět vypluji na moře,
a na své další výpravě
jsem zahlédl tu zlatou zem.
Ale jak víte, vrátil jsem se poražený,
rezignoval jsem na život ve skryté identitě
po zbytek života.
Lhal jsi všem tady.
A od té doby lžeš dál.
Jsi křesťan.
Jsi nepřítel našich bohů.
Zasloužíš si zemřít.
To není pravda.
Vždy jsem věděl, že Othere není tím, kým tvrdí,
ale v naší zoufalé situaci jsem přijal každého,
- kdo nám nechtěl ublížit... - To bylo špatně.
Othere vám nechtěl ublížit,
ale jako myšlenky, víra
a lži ano!
Ty jsou skutečná hrozba!
Pro nás všechny.
Pro naše děti.
Chápete to?
Musíme tě obětovat našim bohům.
A poté bychom nikdy nenašli zlatou zemi, můj drahý.
Bez Othereho nemáme šanci.
Můžeme to rovnou vzdát.
Tady je kříž, co jsi nosíval.
Jak jsi mohl zapomenout?
Byl jsi pokřtěn.
Nahlas ses modlil k jejich Bohu.
Kdo jsi?
Jmenuji se Erik.
Jsem posel krále Bjorna.
Tady je jeho náramek jako důkaz.
Dobrá.
A proč tě král Bjorn posílá?
Chce uzavřít spojenectví.
Spojenectví?
Nepotřebuji s ním uzavírat spojenectví.
Už teď je mým vazalem a já jeho králem.
Možná zapomněl.
Asi mi nerozumíte.
- Nevíte, jakému nepříteli... - Právě naopak!
Vím všechno.
A znám i tebe. Jsi Skogarmaor.
Vyhnanec.
Už jsi byl v mém království.
Tajně jsi obchodoval s otroky.
A připletl ses k násilnostem.
A k vraždě.
Porval ses a zabil několik mých mužů.
Každý ví, že Skogarmaor
může být beztrestně zabit, pokud vyjde z lesa.
Proto tě ráno popravíme.
S radostí.
Odveďte ho. Svažte ho.
Celou noc ho polévejte studenou vodou,
aby ani na chvíli nezapomněl, co ho čeká.
Ne! Musíte mě vyslechnout.
Poslouchejte! Jsme v nebezpečí.
Náš bratr tě ošálil.
Snažil se ti namluvit, že jsem tvůj nepřítel.
Nejsem tvůj nepřítel.
Uzdrav se, naber sílu.
Zaútočíme vší silou na naše bratry.
Budou svědky našeho úspěchu.
Zabil jsem ji, Ivare.
Byl jsem to já, ne ty.
Já.
Zabil jsem ji a teď je mrtvá.
Kdo?
Ty víš kdo.
Lagertha.
Ta mrcha.
Myslel jsem, že je to tvůj osud.
Ale byl můj.
Můj.
Já ji zabil.
Zabil jsem ji.
Co chceš?
Něco jsem ti přinesl.
Snubní prsten. K čemu?
Není to jen tak nějaký prsten. Je Flokiho.
Proč máš Flokiho snubní prsten?
Potkal jsem Flokiho. Znal jsem ho.
Věděl Floki, že jsi křesťan?
Ano, určitě.
Tak co se tu stalo? Proč Floki jen tak zmizel?
Muselo to být hrozné...
Byl to Ketill? Co udělal?
Floki odešel, protože ztratil víru v lidi.
Dal ti svůj prsten?
Byla to jeho nejcennější věc.
Ale už ho nechtěl.
Odešel nahý.
Miloval jsem Flokiho.
Říkám ti pravdu.
Prosím tě, vezmi mě s sebou na výpravu do zlaté země.
Znamená to pro mě všechno.
Vážně se jmenuješ Athelstan?
Vůbec netušíš, co pro mě to jméno znamená.
Co chceš, ty starý blázne?
Málem bych zapomněl, že žiješ.
Jednou jsi mi řekl, že mě necháváš naživu,
protože ti jednou možná řeknu něco moudrého,
i když jsem starý blázen.
Tak teď ti to říkám.
Vyslechni toho muže.
Koho zajímá, že je Skogarmaor?
Všichni jsme Skogarmaoři. Všichni jsme přišli z lesů.
Jestli chceš, tak ho poprav,
ale nejprve ho vyslechni.
Riskoval život, že se sem vrátil.
Jsi moc pyšný na to, aby ses zeptal proč?
Stejné znaky, stejní lidé.
Jsou to Rusové.
A musíš pochopit, jak jsou silní
a jakou jsou hrozbou.
I přesto
mě irituje,
že musím poslouchat zločince, jako jsi ty.
Nebo neúspěšného krále, jako je Bjorn.
Mým životním cílem
bylo stát se králem Norska.
A teď, když jsem toho dosáhnul, tak nevím,
proč mě chcete stáhnout s sebou
a proč se musím spoléhat na nevyzpytatelné spojence,
kteří mi již dokázali, jak jsou slabí a nespolehliví.
Proč tomu tak je?
V mých snech to tak nebylo.
Slovy to neodvrátíš.
Rusové přicházejí.
Dobře. Souhlasím.
Ale jen pokud Bjorn donutí své vojáky
a štítonošky, aby přišli za mnou
a chránili hlavní město, ne Kattegat.
Pak budu souhlasit.
Můžeme být spojenci. Proč ne?
Jsem si jistý, že Bjorn bude souhlasit.
- Koneckonců je pravděpodobné... - Souhlasili jsme.
Vzkaž Bjornovi,
ať sem pošle vojsko.
A já informuji všechny své vazaly.
Vypadá to, že budeme potřebovat jejich pomoc.
Kníže Olegu.
Kněžno Katjo.
Vaše Výsosti.
Představuji vám svého bratra Hvitserka.
Nedávno vstal z mrtvých.
Vaše Výsosti.
Další syn Ragnara Lothbroka.
Vítej.
Přijel jsi ve správnou chvíli.
Slyšel jsem.
Bratr říkal, že plánujete útok
na naši domovinu.
Bývala to má domovina.
Jen se snažím napravit minulost.
Věřím, že se připojíte ke králi Ivarovi
a ke mně při této velké akci.
Nemám, kam jinam bych šel.
Jsem vám k službám, kníže Olegu.
Také musím napravit svou minulost.
Kníže a já jsme rádi, že tě máme na svém dvoře, Hvitserku.
Ivar o tobě hodně mluvil.
Vyprávěl, jak jste byli děti. Jak jsi se k němu přidal.
Řekl mi, že jsi vždycky věřil, že spolu máte být,
i když se vás osud mnohokrát snažil rozdělit.
Já sama vím, že osud je nevyzpytatelný.
Naše armáda se připravuje.
Dnes uvidíte její část
na přehlídce u paláce.
Bude to zajímavý zážitek.
Tak?
Co myslíš?
O Olegovi?
Ne, o jeho ženě.
Myslím, že byla atraktivní a dost provokativní.
A nic víc?
Ne. Co myslíš?
Nikoho ti nepřipomínala?
Viděl jsi ji. Víš, kdo to je.
- Vím? - Samozřejmě, bratře.
Je to Freydis.
Tvá žena?
Freydis je mrtvá. Viděl jsem její tělo...
Já vím. Zabil jsem ji.
Ale teď se vrátila a já nevím jak.
Ale je to ona. Je úplně stejná.
Jsi blázen, Ivare.
Ivare.
Kníže Dir nechává pozdravovat.
Ví, že se k tobě přidal bratr.
Přeje vám úspěch na vaší výpravě.
Ale poté...
chce, aby ses se k němu přidal a svrhnul Olega.
A zachránil knížete Igora z otroctví.
Jestli stále souhlasíš, kývni hlavou.
Dobře. Víš, jak moc tě Dir miluje.
Kdo odolá takové armádě?
Nikdo.
Ani král Harald, ani král Bjorn.
Jsou jako děti.
A oni i jejich bohové budou zničeni.
Toto je, mí přátelé, konec pohanství.
Toto je konec pohanských bohů.
Překlad titulků: Vojtěch Vokurka