Hjälp mig.
Är där någon där?
Jag är skadad.
Är det någon där? Hjälp mig.
- Släpp vapnet. - Släpp ditt först.
Släpp det.
Din tur.
Låt mig se den andra handen.
Om jag flyttar handen, trillar mina inälvor ut.
Låt mig se den andra handen.
- Vad har du i handen? - Ingenting.
- Släpp ditt vapen. - Vad är det i din hand?
Jag saknar mitt gamla jag.
En helt vanlig gymnasietjej.
Gud vet vad den gamla Cassie skulle tycka om mig nu?
Den Cassie som dödar.
- Han borde ha varit här. - Vem?
Varför är de coolaste killarna alltid så opålitlig?
Vad ska jag säga?
Jag känner honom inte. Och han känner inte mig.
Du är en flicka. Och han är en kille.
Ni passar ihop.
Vi ses på måndag.
Jag måste gå hem.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig.
Skriv till mig när du är hemma.
Vilket snyggt mobil case.
Har du något emot rosa?
- Nej, jag älskar rosa. - Jag skojar med dig.
Det är faktiskt min systers. Jag fick den av misstag.
Mitt är mycket fetare. Den har Spiderman-motiv.
Polkaprickar.
Det är hon.
Ja, jag har den...
"Vilket snyggt mobil case." Perfekt...
Sjung en sång för mig.
En sång?
Blunda.
Jag visste inte om det då.
Men det var den sista normala dagen i mitt liv.
När du går på gymnasiet, så känns allt som världens ände.
Förstår du?
Vara hemma tidigt, Sluttentan.
Fotbollsträning.
Vad? Berätta för henne bara, vart du vill sparka bollen.
Titta. Verkligen konstigt.
- Titta. - Jag kan inte se något.
- Självklart. - Det är konstigt...
Försvinn. Hej då.
Adjö.
Men vad vi trodde var världens ände...
stämde inte.
Är det en kändis, som har dött?
Det är metalliskt. Och betydligt större.
Runt om i världen, sociala medier översvämmad med panik och spekulation.
Bilderna sprids som en löpeld...
Presidenten gav NASA tillstånd att få kontakt med föremålet.
Den kretsar nu runt vår planet.
Den är nu över USA och är på väg västerut, över Ohio.
- Den är precis ovanför oss. - Jag vill se den.
Sam, vänta.
Vad är det?
Titta där?
I tio dagar, sa vår utomjordiska invasion ingenting.
Men snart därefter fick de ett namn.
Vi kallade dem... De Andra.
- Är Wilson också på väg bort? - De känner sig inte säkra här.
Är vi inte fler?
Gissa vem som sitter bakom mig...
Säger åt honom att du är redo för lite världens-ände-sex.
Vad är derivatan av X?
- Någon? - Våga inte ens...
Det är förmodligen bara ett strömavbrott.
Vad händer?
De Andra attackerar med en elektromagnetisk puls, -
som dödade all ström på vår planet.
Inga motorer. Ingen el. Inget rinnande vatten.
Allt som är naturligt för oss var borta.
Det var sista gången jag såg Ben Parish.
Han är nog död nu. Liksom alla andra i rummet.
Här. Ge mig en sekund.
Det var den första vågen.
Då trodde vi allt var över.
Sedan kom den andra vågen.
- Kom igen, Sam. - Det är en jordbävning.
Var försiktig.
- Cassie. - Var försiktig.
Försiktigt.
Det är lugnt.
Håll huvudet lågt.
Vad är det för ljud?
Spring, Sam.
Kom.
Upp med dig, Sam.
Kom hit.
I Ohio, hade vi bara sjön att oroa oss över.
Men havet... Det kan jag bara föreställa mig.
Varje stad vid kusten, -
- Varje ö. Borta.
Det finns över trehundra miljarder fåglar i världen.
Det är 75 fåglar per person.
Min mamma sa att fågelinfluensaviruset är det mest dödliga i världen.
I den tredje vågen, hade De Andra modifierat viruset.
Gjort det resistent.
och fåglarna har spridit viruset över hela planeten.
Hej Liz.
- Din mamma sa att du var här. - Cassie!
- Hon är i karantän. - Jag har inte rört henne.
Du borde inte vara här.
- Tyvärr. - Gå hem och ta hand om Sam.
Jag hjälper gärna till här.
Vill du få ut henne härifrån? Det är okej. Gå nu.
Kom igen, unga dam.
Några var immuna mot viruset.
Några var sjuka, men återhämtade sig.
Men de flesta klarade sig inte.
Du kan inte ha på dig dem där skorna.
Varför får de inte det bara överstökat?
Vad vill de?
En bättre fråga skulle vara: Vad behöver de?
Hittills har de varit noga med att inte förstöra mer än nödvändigt.
Förstöra vad?
Jorden.
Jag tror det är därför de är här, Cassie.
Behovet av Jorden.
- Men inte oss? - Nej, inte oss.
Redo för en lång promenad, Sam?
- Hur långt är det till flyktinglägret? - Några kilometer.
Vi är framme innan det blir mörkt.
- Pappa, titta. Är det här? - Jag tror det.
- Välkommen. - Tack.
Mitt namn är Hutchfield.
Låt mig visa er runt.
Tågen är på vänstra sidan? Gårdarna åt det hållet.
- Finns det rent vatten? - Ja, inte illa, va?
- Hur många människor är det här? - Jag vet inte.
305, tror jag.
Äter alla här?
När åt du en varm måltid senast?
- Pappa. - Det är en Colt.45.
Denna knapp låter dig växla magasin.
Nu är den laddad.
Säkerhetsspärr på. Säkerhetsspärr av.
Du har den med dig hela tiden. Du berättar det inte för någon.
Och du använder den endast om det är fråga om liv eller död. Förstått?
Jag trodde att vi var säkra här?
Ingenting är säkert längre.
Vad var det?
Sam, kom hit.
- Vad är det? - Jag vet inte.
Följ med här.
- Ser du pappa? - Pappa.
- Vad händer? - Ta det lugnt.
Därifrån.
Jag trodde inga bilar fungerade.
Damer och herrar. Jag är överste Vosch Från den amerikanska armén.
Jag och mina män är ifrån Wright-Patterson flygbasen.
- Vi är här för att hjälpa. - Det var på tiden.
Vi ska få er härifrån.
Var beredda på att lämna fort. Håll ihop med din syster, Sam.
Kom.
Alla vuxna ska gå till matsalen för att få instruktioner.
Barn ska gå till bussarna, redo för att transporteras.
Alla vuxna ska gå till matsalen för att få instruktioner.
Tror du att de har ström, eftersom bilarna fungerar?
Ingen aning. Har du fortfarande mobil? - Ja.
- Har du laddare? - Självklart.
Min order är att endast barn ska med bussen.
Det är kanske din order. Men det är mina barn.
Vi håller ihop, och väntar på en annan buss.
Jag tar detta.
De får stanna här med dig. Om du önskar det.
- Men jag skulle sätta dem på bussen. - Varför?
Vi tror att denna platsen är nästa sannolika mål.
Vi vill ha alla i säkerhet. Detta är den enda transporten vi har som fungerar.
Vi går efter vårt behov.
Barnen först. Vi kommer efter er senare.
- Hur säkert är det i Wright-Patterson? - Det är det säkraste stället just nu.
- Och bussarna komma tillbaka direkt? - Pappa. Nej.
Vi släpper av dem och kommer tillbaka.
Som sagt. Det är ditt beslut.
Bara för att en man i uniform säger något betyder det inte att du måste följa order.
Jag vill att ni åker med denna. Vi äter tillsammans ikväll.
Vi ska till samma ställe. Det är vår armé. Allt är lugnt.
- Lämna mig inte. - Jag älskar dig. Ta hand om din lillebror.
Lyssna på din syster. Hon bestämmer.
Gå. Jag kommer att vara där innan ni vet det.
Ta baksätet.
Din ryggsäck.
Jag vill ha min nallebjörn.
- Vad sa du, Sam? - Min nallebjörn.
Jag kan inte lämna utan den.
Jag hämtar den. Men stanna här.
- Jag kommer direkt. - Lovar du?
Ja, jag är snart tillbaka. Jag lovar.
Vänta.
Kan jag få er uppmärksamhet?
Dämpa er lite.
Vi tror att den fjärde vågen är igång.
De Andra är här.
De är bland oss.
Tydligen har de förmågan att ta över människokroppar...
och kontrollera deras handlingar.
- Så de ser ut som människor. - Det stämmer.
- Var är dem? - De kan vara var som helst.
Vad vi vet är att de har krypskyttar i skogen, och de skjuter på överlevande.
Vi har information om att de eventuellt finns bland oss här i lägret.
Så det du säger är att en del av oss är De Andra?
Det finns mycket vi inte vet. Vi kan upptäcka dem i barn.
Tyvärr är röntgenprocessen för vuxna mer komplicerad.
Vad händer med våra barn?
Jag vet att ni alla vill tillbaka till era familjer.
Tyvärr måste vi förflytta er till säkra anläggningar.
Så vi kan utföra röntgen. Ta det lugnt.
Förstå att det inte finns något sätt att skilja oss från De Andra -
utan en omfattande röntgenprocess.
Ju tidigare vi kan utföra röntgen, desto snabbare kan ni träffa era barn.
Jag är inte De Andra. Jag ska ingenstans.
Vänligen lugna ner er.
Låt mig härifrån. Flytta er.
Stopp.
- Lägg ner vapnet. - Stig åt sidan nu.
Sänk ditt vapen nu.
- Jag vill se mina barn. - Sänk ditt vapen.
Låt mig härifrån.
Pappa?
Säkerhetspersonal till zon tre och fyra.
Stödgrupper ombeds att gå till ankomstpunkten.
Stå i den röda cirkeln, vänta på att ditt nummer kallas upp.
295.
Här.
73.
Nummer 74. 130.
- Vad heter du? - Ben Parish.
De kallade mig "Zombie" i karantän.
Har du familj som fortfarande lever?
Min syster dog i jordbävningen.
Mamma och pappa dödades av viruset.
Men det dödade inte dig, eller hur?
Inte riktigt.
Är det där smeknamnet kommer ifrån?
Och du klarade dig igenom det.
Jag har tur.
Är detta din systers?
Du har nog tur allt.
Du kan hjälpa mig att hämna hennes död.
Denna här sänder en signal som vi kan följa.
Ni barn, är det viktigaste för oss just nu.
Vi behöver er alla till att bekämpa De Andra.
Detta är inte ett sommarläger, Zombie. Du är en soldat nu.
Så jag vill inte mista dig. Res dig upp.
Vänta.
Ta ett djupt andetag.
Är du okej?
Hur ska vi bekämpa De Andra, när vi inte vet vad de är?
Det vet vi faktiskt.
Vill du se en?
Oroa dig inte, han kan inte se oss.
Jag vet. Det är omöjligt att se.
Titta igenom här.
Det är hans sanna form.
De Andra smittar riktiga människor. Som en parasit.
De tar över deras hjärna och kropp.
Medicin, strålning, kirurgi, ingenting fungerar.
Du kan bara döda dem, om du dödar bäraren.
Han är redan död. Du ska bara döda varelsen inuti.
Den som orsakade detta.
Tryck på knappen.
Titta igen.
Titta.
Om du är med i mitt team, måste jag veta att du gör allt som är nödvändigt...
Välkommen till kampen.
Så dödar du en hel art.
Först tar du de lätta.
De svaga, utsatta individer.
Döda dem så effektivt som möjligt.
Det var de tre första vågorna.
Även om du rensar huset, kommer det alltid några kackerlackor tillbaka.
Nu är det vi som är kackerlackorna.
Och De Andra, utrotar oss.
En efter en.
Och eftersom De Andra liknar oss -
- kan vi inte lita på någon.
128 kilometer till Wright-Patterson.
Jag kommer, Sammie. Jag lovar.
- Hur utrotar man människorna? - Hjälp mig.
Först fråntar du människorna sin mänsklighet.
När jag var ett barn, talade jag som ett barn.
Jag tänkte och agerade som ett barn.
Men när jag blev en man, slutade jag med det barnsliga beteendet.
Dessa ord betyder mer för mig nu än någonsin.
När jag tittar på er alla, ser jag vårt hopp och framtid, -
De bästa och smartaste visioner om vilka vi är och vad vi kämpar för.
Enligt vår information, gör sig De Andra redo för sitt slutgiltiga angrepp.
Den femte vågen. Hur den blir, -
- Vet vi inte.
Om de lyckas, -
- kommer det inte att bli fler vågor.
Inga fler konflikter. Mänskligheten, som vi känner den, kommer att försvinna.
Jag ska berätta för er vad jag vet.
Detta är vår värld. Detta är vårt hem.
De kommer inte att ta över den.
De kommer inte att äga den.
Med den lilla tid vi har kvar...
Kommer ni lära er att tänka, tala, röra er och slåss, som de soldater ni är.
Låt smärtan av våra förluster driva dig.
Låt vikten av våra döda ge dig mod.
Låt vikten av vårt hopp leda dig till seger.
Kan ni göra det?
soldater, kan ni göra det?
Kan ni göra det?
Bra.
Var är min pistol?
Jag vet att du är vaken.
Cassie.
- Hur vet du mitt namn? - Ditt körkort.
Mitt namn är Evan Walker.
Var är jag?
Du blödde på motorvägen. Jag förde dig hit.
- Till mitt hus. - Var är min pistol?
På motorvägen hade jag min pistol. Var är den?
Jag har inte sett någon pistol.
Vad har du gjort? Ditt ben, Cassie.
Rör mig inte.
Sätt upp ditt ben här.
- Det kommer att göra ont. - Bara gör det.
- Hur länge har jag varit här? - Ungefär en vecka.
Hur långt är det till Wright-Patterson?
Militärbasen?
Cirka 96 kilometer. Varför?
Det är okej. Du är säker här.
Nej, vi är inte säkra någonstans längre.
Varför vill du veta hur långt det är till Wright-Patterson?
Det är min bror. Armén förde honom dit, så jag...
Jag ska hämta honom.
- Vad? - Du borde äta något.
Du måste återhämta dig.
Varför tog du med mig hit?
Vad vill du?
Min familj, jag kunde inte rädda dem.
Men jag kunde rädda dig.
Efter allt som skett, känner jag mig mer...
Mänsklig.
Och det behöver du hjälp med?
Att känna dig mänsklig?
Vill inte du det?
Kanske.
- Du fuskar. - Jag fuskar inte.
Titta inte på mina kort. Hör du det, Oompa?
Jag hörde att den nya killen kastades ut ur sin förra enhet.
- För vad? - Disciplinära skäl.
- Stämmer inte det, chefen? - Det är vad de säger.
- Vad heter han? - Hans namn är Ringer.
Och han är en hon.
Din säng är där borta.
- Är du Zombie? - Ja.
Jag var ledare för min tidigare enhet.
Det tror jag säkert.
Så han jag ersätter flyttades till sektor 8?
- Spelar det någon roll? - Jag hörde att hans enhet var så illa -
Att han var rädd att du skulle få honom avliden när den femte vågen inträffar.
Nu är det även din enhet.
Fortsätt stirra på min röv, och jag slår ihjäl er.
Låt er få detta klart för er.
Jag tar inte orders från dig. Jag dör inte med er genier.
Bra att veta.
Om någon rör mig, så dödar jag dem.
Förstått?
- Något annat? - Jag gillar att spela schack.
- Spelar du? - Nej
Men om du vill spela klädpoker...
Och inga nedsättande sexistiska kommentarer.
Hon är cool.
Du hade min pistol hela tiden. Varför ljög du?
Jag var rädd att du skulle skjuta mig. Du kunde ha varit en av De Andra.
Ja, men...
Var han en av dem?
Skogen är full av dem.
De använder drönare till att jaga överlevande.
Han såg så mänsklig ut.
Jag måste hitta Sam.
Samlingsplatser. Platser såsom Wright-Patterson...
De är uppenbara mål.
Tror du att Sam redan är död?
Jag är ledsen, Cassie.
Du har fel, Evan. Han lever.
Han lever, och jag ska hämta honom.
Cassie.
Jag följer med dig.
Du kommer inte långt ensam.
Fan ta dig, Evan. Jag behöver inte dig. Jag behöver inte någon.
- Om någon kan skära en pinne åt mig... - Hur ska du stoppa mig?
- Jag kanske skjuter dig. - Så som du sköt honom med krucifixet?
Har du läst min dagbok?
Jag trodde inte du skulle överleva. - Rör mig inte.
Förlåt mig.
Jag hjälpa dig dit.
Jag kan inte lova dig vad du kommer att finna, men jag tar dig dit.
Vi lämnar i morgon bitti.
Detta är slöseri med tid.
De unga är döda innan deras stövlar rör vid marken.
Speciellt med dig som plutonchef.
Du vet ingenting om mig.
Låt mig gissa.
Du gjorde bra ifrån dig i skolan. Hade en hel del vänner.
Du spelade nog fotboll. Du var kanske lagkapten.
Livet var enkelt.
Plötsligt var det inte det längre.
Inga fler matcher att vinna.
Ingen blev knäsvag längre, när de såg ditt vackra leende.
Du var inte redo för världens undergång.
- Var du? - Jag vet hur man överlever.
Jag klarade mig bra ensam.
- Tills de tvingade in mig i skolbussen. - De räddade oss.
Jag blev inte räddad, idiot. Jag rekryterades.
Vad säger du om detta? Om jag vinner -
- Lär du oss att skjuta. - Och om du inte vinner?
- Då slutar jag fråga. - Låter bra.
Vackert halsband. Flickväns eller systers?
Systers.
Du är alltför sentimental.
Kan du visa mig hur du tog pistolen ur min hand?
Låt mig ansvara för avväpnandet.
- Nej, jag måste vara redo. - Det är okej.
- Du behöver inte vara så tuff hela tiden. - Säg inte det.
Jag är inte tuff.
Jag lovade honom att jag alltid skulle finnas där för honom.
Jag lovade honom det.
Ge mig ditt vapen.
Res dig upp.
Sikta på mitt bröst.
Håll vapnet med vänster hand.
Med din höger vänder du bort min hand.
Förstår du?
Du kommer inte skada mig. Gör som förut, fast hårdare.
Bra.
Ta tag om min handled och dra den mot dig.
Så här?
Bra gjort.
Tack.
Kan jag få...
Var inte rädd för ditt vapen.
Föreställ dig att det är en del av dig.
Om vapnet avfyras, är det du som sköt.
Försök igen.
Det var inte helt värdelöst.
Zombie, Översten vill se dig.
Jag kommer strax tillbaka.
Samtidiga angrepp på våra sista huvudstäder.
En fullständig invasion. Nu sker det.
Den femte vågen.
Är den igång?
Jag vill visa dig något.
Dessa använder samma teknik, som den du såg tidigare.
De förbättrade den, gjort den mobil.
Det gör att våra soldater omedelbart ser skillnad mellan vän och fiende.
Om man tittar på fienden genom den, lyser de grönt.
Vi ser dem innan de vet att de blivit sedda. Fördel åt oss.
Vi behöver bara testa optiken under verkliga förhållanden.
Därför skickar jag, i morgon kl 21:00, fyra enheter i strid med dessa hjälmar.
Din enhet kommer att vara bland dem.
- Uppfattat. - Gör mig stolt.
- För din enhet oskadd tillbaka. - Uppfattat.
- God morgon. - God morgon.
Vem har vi här?
Detta är Lizbeth, min bästa vän.
Hon verkar vara en rolig tjej.
Hon var väldigt rolig.
Detta måste vara Ben Parish.
Om du bara inte hade läst min dagbok.
Det är verkligen pinsamt.
- Är detta din familj? - Ja.
- Detta måste vara Sam? - Ja.
Jag ser fram emot att hälsa på honom.
Det är bäst vi sätter fart.
Denna vägen.
- Hur vet du det utan en kompass? - Har du en kompass?
Nej, men jag kan göra en -
- med en nål och ett glas vatten.
Jag trodde inte du var en flickscout.
En vad då? En cheerleader?
Du sa det, inte jag.
Jag har aldrig varit mycket för att vara utomhus.
- För många insekter. - Du bor på en gård.
Olycklig födelseplats.
Jag fick stipendium till Kent State Universitet.
Maskiningenjör.
- Du trodde jag var en bondlurk, visst? - Du sa det, inte jag.
Zombie, skickar de oss verkligen ut för att kriga?
- Jag är rädd. - Det är okej.
Sov nu.
Vad var ditt namn förut?
Ben.
- Vad var ditt? - Sam.
Min syster kallade mig Sam.
När jag inte kunde sova, sjöng hon för mig.
Kan ni snälla vara tysta?
Låt mig hjälpa dig.
Tack.
Det ser bättre ut.
- Låt mig göra det. - Okej.
Har du en sax?
Jag ordnar det.
Jag skulle möjligtvis...
Tack.
- Delta 53? - Alla är här.
Bälte på.
- Var är Nugget? - Matförgiftning.
Zombie.
Låt mig härifrån.
- Du vet vad du ska göra? - Infiltrera fienden.
Utplåna fienden och avsluta detta.
De Andra lyser grönt i visiret.
När uppdraget är slutfört, så signalera för upphämtning.
Vi för er hem.
Det fungerar fan. Där är två av dem framför oss.
- Nu har jag dig ditt as. - Jag kissade i byxorna.
- Gå in. - Skjut igen.
De kommer här.
- De är här också. - Spring till gränden.
- Spring.
Spring.
Fiender.
Ner.
Till bussen.
Spring
- Var är Teacup? - Här.
Skräm mig inte sådär.
Oompa blev träffad.
Han andas inte.
Dö inte.
Överlev.
Vi kan inte stanna här. De kommer tillbaka.
Ner i gränden. Där finner vi skydd.
Det är för långt bort. Inget skydd. De plockar oss en efter en.
Vi behöver en skenmanöver.
Jag distraherar dem.
När jag säger spring, då springer ni. Täck mig.
Va?
När jag säger spring, spring då så fort som möjligt till gränden.
Tillbaka ut? Är du galen?
Tro mig, Teacup. Spring och titta inte bakåt.
- Vad gör vi med Oompa? - Han är död, vi måste lämna honom.
Jag är ledsen.
- Nu. Spring. - Kom igen.
- Trapporna. - Uppfattat.
Lugnt.
- Är vi fortfarande i liv? - Jag tror det.
- Skjut inte. Det är Ringer. - Det var tufft gjort Ringer.
Jag hade kramat dig, om jag vågade.
Vad gör vi nu?
Inget av det här stämmer. De skjuter ner flyg...
Och skapar jordbävningar men är rädda för en armé av barn?
Det är något Vosch inte berättar för oss.
- Jag kommer inte att sätta livet på spel. - Vad gör du?
Jag lämnar armén. Jag klarar mig bättre ensam.
Det är bäst för dig, om du gör samma sak.
Hon är grön.
- Släpp era vapen. - Du är en av dem. Du är en utomjording.
- Jag räddade er precis. - Om hon är en av dem...
- Vi måste döda henne nu. - Lugna ner dig.
- Jag kan se det i henne. - Det finns inget i mig.
- Ska vi skjuta henne, Zombie? - Du bestämmer, Zombie.
Zombie, vad gör du?
Vad händer?
Släpp era vapen. Skjut inte.
Hon är inte en av De Andra. Inte jag heller.
Jag lyser grönt, eller hur? Lyssna.
Ni känner mig. Dumbo, du vet vem jag är.
Lägg ner era vapen. Jag är inte en av De Andra.
De där ute är inte De Andra heller. Reznik och Vosch ljög för oss.
De ljög för oss.
Grönt betyder inte utomjording, utan mänsklig.
- Fast utan dessa. - Vad pratar du om?
Förstår ni inte? Visiren och spårningsenheterna...
Allt är bluff. Det är en vilseledning.
De testade oss. De tittade på hur vi skulle göra.
Hur vi skulle hålla ut under tryck.
Om vi kunde utföra vad vi tränades till att göra. Döda De Andra.
Nej. Att döda de överlevande.
- Och de utanför som skjuter på oss? - De är människor.
Varför skulle armén använda oss till att döda andra människor?
För att militären, Reznik och Vosch, De är De Andra.
Eftersom vi är barn, trodde de att de kunde manipulera -
- oss till att göra deras smutsarbete.
Vi bekämpar inte den femte vågen.
Vi är den femte vågen.
Vad ska vi göra?
Plocka ut era spårningsenheter.
- Vi deserterar. - Det innebär att vi inte kan gå tillbaka.
Nugget. Jag lämnade honom vid basen.
Jag försökte skydda honom. Jag måste tillbaka.
- Det är självmord. - Jag kommer tillbaka.
Jag kan inte lämna honom där.
Jag startar spårningsenheten igen. De plockar upp mig...
Jag kommer ikapp er.
Dumbo. Var kan jag skjutas, och ändå överleva?
- Är du seriös? - Jag skojar inte.
Var kan jag ta en kula? Det måste verka äkta.
- Så kan jag plockas in levande. - Omöjligt.
- Där är för många organ. - Det måste vara möjligt.
Ringer kan skjuta. Det vet jag att hon kan.
- Ska jag skjuta dig? - Påstå inte att du funderat på det?
Var ska jag träffa honom?
Jag tror...
Evan Walker, du är utanför din drönarsektor.
Ner med pistolen. Bort från...
Cassie spring.
Släpp vapnet.
Evan, släpp det!
Om jag ville döda dig, Cassie, skulle jag ha gjort det för länge sedan.
Vad är du?
- Du är en av De Andra. - Jag är människa.
Men jag är också en av De Andra.
Jag är både och.
Det är inte första gången De Andra har varit här.
De var här och skapade sövda agenter som mig.
Jag har alltid känt mig annorlunda.
När jag växte upp fanns det en tyst röst i mitt huvud.
Men den var där. Men när skeppet kom...
Det var som en spärr släppte inuti mig.
Och den sövde agenten i mig vaknade.
Hur många människor har du dödat?
Har du dödat din familj?
Sjukdomen, som...
Sjukdomen, som De Andra skapade! Den sjukdomen som du skapade!
- Din familj älskade dig. - Vi tror att kärleken bara är ett trick.
En instinkt för att skydda sin genetiska framtid.
Tror du verkligen det?
Jag gjorde det.
Men så träffade jag dig.
Jag vet inte hur. Jag förstår det inte, men...
Det var som om du hade slagit tillbaka spärren.
Du fick mig att önska att bli människa igen.
Sköt du mig?
Nej, jag räddade dig.
Jag hade fel.
De har fel. Kärlek är inte ett trick. Den är sann.
Det vet jag nu. På grund av dig.
Sluta. Jag vill inte höra mer.
Cassie. Låt mig hjälpa dig.
Allt jag vill är att hjälpa dig hitta Sam.
Ner på dina knän, Evan.
Ner på dina knän.
Armén styrs av De Andra.
De förbereder ungdomar för...
För vad?
Att döda de sista människorna.
De kommer att kroppsvisitera dig. Du kan inte vara beväpnad.
Om du följer efter mig, skjuter jag dig.
- Soldat, var är din enhet? - De är alla döda.
- Vad är ditt nummer? - 295
295 lever.
Uppfattat
Tango 3 återvänder till basen.
295 är tillbaks, resten av enheten har dödats i tjänst.
Det är okej. Vi har dig.
547.
Några familjer som lever?
Nej, det är bara jag.
Res dig upp.
Vet du varför du är här, Cassie?
För att hämnas.
Han är en av De Andra.
Jag vet. Det är omöjligt att se skillnad.
Titta här igenom.
Det är dess sanna form.
Det är ansiktet...
- Vad hände där ute? - Det var tufft.
Vi var omringade...
Vi försökte hitta skydd, men när vi gjorde det...
De var överallt.
- Alla blev träffade. - Förutom du.
- Jag träffades av en kula. - Men du överlevde.
Det är ett mirakel.
Kulan gick rakt igenom dig.
Utan att träffa något viktigt.
Låt oss göra en överenskommelse.
Du slutar ljuga, så gör jag detsamma.
Säg mig, Ben. Vad vet du?
Jag vet vad du är.
- Du ska döda mig, eller hur? - Ja.
Varför? Vad är poängen med något av detta?
- Vad gör oss förtjänta av detta? - Ingenting.
Förutom att ni tar upp den plats vi behöver.
Vi är inte så annorlunda, Ben. Din sort skulle gjort samma sak.
Nej, vår sort skulle inte eliminera en hel art.
Naturligtvis skulle ni det. Det har ni gjort i århundraden.
Befälhavare Reznik är död.
Vakterna hittade hennes kropp. På kliniken.
Det har också dödats tre vakter vid den värsta porten.
- Vad var det? - En explosion inne i basen.
För bort honom.
Alla rekryter måste lämna basen. De ska ombord på flyget till Wonderland nu.
Ta reda på vem som attackerar oss.
Södra porten. Skynda er.
De stänger av övervakningskamerorna.
Kalla hem drönarna så kan vi se vem som attackerar oss.
Rör dig inte.
Cassie, jag är Ben Parish. Vi gick i skolan tillsammans.
- Jag vet vem du är. - Vilken enhet är du i?
Jag söker min bror, Sam.
Sam Sullivan!
- Känner du honom? - Ja, vi är i samma enhet.
- Vet du var han är? - Jag försöker nå honom just nu.
Alla rekryter till transportavdelningen.
De skickar barnen till krig. Vosch och armén är De Andra.
Sam är på väg in i planet. Skyndar vi inte oss kommer du aldrig se honom igen.
Vi har inte mycket tid.
Kom.
När rekryter kommer till Wonderland, så få genast dem grupperade.
Denna vägen.
Detta är förbjudet område.
- Det är okej. - Ner på knä och händerna bakom huvudet.
Han är med oss.
- Vad gör du här? - Hjälper dig.
Vem är han?
Ben Parish.
Ben Parish?
Han var här.
- Du skulle inte följa efter mig. - Jag beslutade att ignorera dig.
Jag har placerat bomber.
Om cirka tio minuter när sista flyget med barn lyfter...
Förintar jag detta stället. För gott.
Jag är ledsen för jag ljög för dig, Cassie.
Jag hade fel när jag sa att jag var både. En av er och en av dem.
Man kan inte vara både och. Man måste välja.
Jag har valt dig.
Kom igen.
Ta er härifrån. Jag hittar dig.
- Vem var det? - Evan Walker.
Vi måste hitta Sam.
Evan Walker kommer snart spränga detta stället i luften.
Efter dem!
- Vilken väg. - Denna vägen.
Håll dig till din gruppledare.
Gå lugnt och försiktigt till transportfordonen.
Håll dig till din gruppledare.
- Gå till transportfordonen. - Kom igen.
- Kom igen, folk. - Rakt fram.
- Håll er till er gruppledare. - Se dig för.
Ombord på flyget får ni instruktioner.
Håll ihop. Rakt fram.
- Cassie. - Vi måste gå.
Kom.
Jag har saknat dig så mycket.
- Jag har saknat dig, Cassie. - Titta vad jag tog med till dig.
Bamse.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig, Sam.
Jag måste ta ut spårningsenheten. Det gör inte ont.
- Är alla rekryter samlade? - Ja, sex enheter kvar.
När det sista flyget lyfter, evakuera basen.
Kom.
Det är Vosch.
Spring. Till lastbilen.
Sam, spring snabbare.
Kom igen, Sam.
Spring.
Vem är det?
Kom igen, hoppa in.
- Skynda, Sammy, hoppa in. - Hoppa in.
Kör!
Tack för att du kom tillbaka.
- Mår du bättre? - Ja, tack, Dumbo.
- Ge henne mat först. - Säg till om det gör ont.
- Hur mår du? - Ganska bra.
- När är det mat? - Jag vet inte. Snart.
- Vad tittar du på? - Jag försöker hitta stjärnorna.
Det är lite för tidigt, eller hur?
Du är uppkallad efter en stjärna, visst?
Cassiopeja.
En klunga av stjärnor.
Jag är döpt efter Ben & Jerry. Det är sant.
Min pappa älskade glass.
Jag är säker på att han älskade dig.
Vad gör vi nu?
- Vi måste rädda andra barn. - Ja.
- Hur gör vi det? - Maten är klar.
Jag vet inte ännu.
Vi oroar oss över det imorgon.
Låt oss få något att äta.
Sam, vakna upp.
- Där är du ju. - Kom igen.
Kom igen, sengångare. Lämna din nalle.
De Andra ser vårt hopp som en svaghet.
Som en vanföreställning.
De har fel.
Det är vårt hopp som ser till att vi överlever.
Och får oss att kunna vikas, utan att brista.
- Känner ni varandra? - Vi gick i skolan tillsammans.
Det är vårt hopp som kommer ge oss seger en dag.
Det är vårt hopp som gör oss mänskliga.
Subtitles by: Who Cares lol? \o/