Juni 1992.
Din far blev løsladt mod kaution, mens han afventede rettergang.
Den indledende forhandling var i mandags, men han kom aldrig.
Politiet gjorde en stor indsats.
Ved du, hvad det her er?
Det er meget høj kvalitet. Farven på blækket er perfekt.
Papiret er fint. Vægten, vandmærket... Alt er grundigt udført.
Der er endda en metaltråd i dem.
På seks måneder har han udsendt næsten 50.000 dollar.
- Havde han trykt 50.000? - Nej, han udsendte 50.000.
Han havde trykt 22 millioner dollar.
Han risikerede at få 75 års fængsel.
Må jeg holde den?
Den er smuk.
Min far...
...døde hundrede gange ved at stikke hul i sine årer.
Med så mange generalprøver før den ultimative afvisning...
...så bliver man ret god til det. Ikke?
Der står Happy Highway Harry. Kun 5 km til et lykkeligt liv.
Filmen er baseret på en sand historie.
Min far kom og gik i vores liv.
Han dukkede kun op, når han manglede bekræftelse.
Jeg forgudede hans opmærksomhed, og han gav den lige så helhjertet-
-som han dernæst tog den fra mig.
Minderne dukker glimtvis op.
Barndomsminder er som eventyr-
-og i mit var far prinsen.
Man kan tage sit liv på mange måder.
Tanken er, at dersom der er så mange muligheder-
-skal selvmordet afspejle personens liv.
I få fald ville fars endeligt blive voldeligt og opsigtsvækkende.
Sover I alle sammen?
Jeg er vågen.
- Vil du herom? - Ja.
Sæt dig lige her.
Speeder, bremse og kobling. Det er det basale.
- Du siger bare til. - Nej!
- Hvad er der, skat? - Jeg kan ikke nå pedalerne.
Du har lange ben. Hold foden lige der.
- Du må ikke forlade mig, far. - Hvordan vil du ellers se verden?
Du skal bare styre. Der kommer et sving om en time.
Om en time?
Mor kaldte ofte far "Peter Pan"-
-på grund af den drengede charme, der fik impulsive beslutninger-
-til at virke gennemtænkte.
Dengang ville han gøre vores tilværelse perfekt.
Han ville erstatte hverdagen med nye steder og uventede stunder.
Han købte gården, selvom han ikke havde råd.
Det var et forfaldent hus, men han fyldte det med klassisk musik-
-så Nick og jeg morede os, mens han og mor renoverede.
Men i takt med at flere ting kom, som var købt med gældsbreve-
-der aldrig blev betalt-
-begyndte lyset i fars musik at overgå til mørket.
Og for hvert lag af mørke...
...fik han en ny grund til at forsvinde.
Giv mig min Chopin-plade.
Ellers slår jeg dit hoved ind, din ko!
Du er en ussel mand!
Far forklarede sit fravær med mystiske forretningsprojekter-
-og efterlod mor med stumperne.
Hun prøvede at finde arbejde, men stirrede mest på væggene-
-og bekymrede sig for regningerne.
De første nybyggere i Blue Ridge og Kentuckys blågræsregion...
Skål for den tomme rede.
Far lod altid at ringe til Nick og mig, når mor sov.
Hans stemme fik mig til at føle mig som en del af verden.
En verden, jeg kun drømte om.
Fandens.
Hvad?
Vi flytter hjem til far.
Fint nok.
I er som hans jagthunde. Han bruger jer kun engang imellem.
Det er bedre end at bo hos dig.
Nick? Synes du også det?
- Der er ting, I ikke ved om far. - Såsom?
- Når du er ældre... - Jeger ældre! Vi rejser, Nick.
Fint nok. Så bare forsvind.
Smut med jer.
Det må være en fejl, Beck. Mine unger er meget mindre.
Se den lille snude. Se nu lige jer to.
Hent jeres tasker i onkel Becks truck.
Tak, fordi du kørte dem herned. Hvordan har deres mor det?
Hvordan tror du? Du efterlod hende uden penge.
Jeg var flad og måtte gøre noget.
Det kan jeg se. Du havde en fin pige, men lossede til hendes hjerte.
Hun skal nok komme på fode igen.
- Pas på hendes børn imens. - Det er også mine børn.
- Jeg vil gøre alt for dem. - Ja? Så bevis det.
- Far! - Du godeste.
- Det er for meget tændvæske. - Hele huset kan brænde ned.
- Du godeste. - Ved I det?
Nocturne, nr. 20.
- Hvor mange børn kender Chopin? - Hvornår må vi spise?
Kødet skal marinere. Du ville have pebersteak.
Hvis det ikke marinerer, er det ingen pebersteak. Det er en steak.
Vent lige.
- Kan du lide musik, Jennifer? - Ja, E.L.O.
Engelsk rock?
- Kender du Bob Seger? - Næ.
Hvad? Du skal høre Bob Seger!
Godt, drenge. Vi ses om et par uger.
- Hvad laver du? - Skifter stemningsmusik.
- Vi lytter jo til klassikerne. - Man kan ikke danse til Chopin.
Kom nu, gamle. Jeg vil spille rock for Jennifer.
Mener du virkelig, at Bob Seger slår Frédéric Chopin?
Jeg skifter tempo. Din musik er til begravelser.
De vil ikke kunne lide det. Disse unger har klasse.
Skal vi danse? Kom så, søde pige.
Nick?
- Kan du lide det her? - Ja.
Da jeg var lille, troede jeg, at han gjorde alting spændende.
Far?
Hallo? Far?
Far?
Hold op med at trippe om den varme grød, John. Dit Svin.
Det er for kort tid. Hold op med det pis.
Jeg vil ikke høre det lort. John...
Hej, min skat. Det er min datter Jennifer.
Det her er bare nogle kolleger fra Brainerd.
Alt er vel. Gå ind. Vi ses derinde.
Gå ind, skat.
- Åh gud, far. Er der sket noget? - Jeg slog mig bare på kanoen.
Nick!
Hvem har haft en god sommer?
- Vi vil ikke hjem igen. - Der dukkede noget op, Nick.
Desuden har vi to begge været ude for en ulykke samme dag. Karma.
De næste er altid værre. I skal også snart begynde i skole.
Jeg kan forstå, at mor har det meget bedre.
Jeg elsker dig, skat. Det må du aldrig glemme.
Vi har samme hjerte. Vi er som to ærter i bælg.
Kom her.
- Hvad er det her? - Kan du ikke huske det?
Jeg ved vist godt, hvad det her er.
Happy Highway Harry.
- Har du ikke mistet den? - Nej.
- Alle om bord. - Ja, ja.
Tag den her.
- Så kører vi. - De kommer nu.
- Godt. - Tak.
Nå, Nick.
Pas på din lillesøster... storesøster. Det glemmer jeg.
Se lige månen. Gå så ind med dig.
Da sommeren var forbi, havde banken overtaget gården.
Som så mange gange før havde vi fyldt bilen med vores ting-
-og kørte ud for at starte forfra.
- Hej, onkel Beck. - Hej, gutter.
Kom bare ind.
- Sofaen stinker. - Du kan bare ligge på mig.
Jeg lægger nøglerne der. Kom. Giv mig et farvel-kram. Jeg må køre.
Giv onkel Beck et farvel-kram.
- Sådan der. - Hej.
- Jeg elsker jer. - Tak, onkel Beck.
Læg jer på pøllesofaen.
Jeg ved ikke, om John eller jeg har haft den værste far-
-men næste gang håber jeg, at du vælger bedre end min mor.
Hold ud, søde.
Jeg skal nok finde ham. Okay?
Jeg får ham i det mindste til at sende dine nummerplader.
Han havde ikke betalt en regning i flere måneder.
Min Johnny er et broddent kar.
Man kan aldrig stole på en, der er født på Flagdagen.
For de tror nemlig, at indvandrerne tager deres arbejde.
Det synes han bare nogle gange.
- "Nogle gange"? - Hvorfor griner du?
Vær glad for, at han skred. Når han kommer krybende...
Jeg bad bare om at låne et par hundrede dollar.
Ikke for at høre din mening om min mand.
Det år I blev gift, købte John hytten ved Brown's Lake.
I renoverede den hele sommeren. Den dag I rejste, brændte den ned.
Så købte han burgerbaren og lavede fine borde i ugevis.
Han brugte intet på køkkenet. Da den arbejdsomme, sorte fyr-
-åbnede en bedre burgerbar på modsatte side, minsandten om ikke-
-Johns burgerbar brænder ned til grunden.
Han ville brænde hele verden, hvis det kunne give ham et palæ.
Maj 1981.
- Godmorgen. - Morgen.
- Sovet godt? - Som et lille barn.
- Har du lavet lektier, skat. - Selvfølgelig.
- Dygtig pige. - Du kan vel vise ham det?
Det behøver jeg ikke. Jeg stoler på min lille pige. Ikke?
Jeg stoler på dig. Stoler vi ikke på hinanden?
Patty?
Den fyr er så latterlig.
Jeg hedder Cheryl, og jeg er alkoholiker.
Jeg kom her, fordi jeg havde mistet alt.
Jeg havde mistet mit hjem, min karriere og min elskede mand.
Det siger jeg nu. For et år siden, mente jeg bare, han var et svin.
Jeg var rasende. Jeg måtte give nogen skylden-
-men kunne ikke se, at skylden var min egen.
Hvad sker der?
Du er i det forkerte værelse, Doc.
Kom så, din fulderik.
Lad os gå ind på det rigtige.
Mor?
Godmorgen, piger.
Sådan skal kaffe smage.
Jeg smutter. Hvis jeg ikke er hjemme til aftensmaden, så spis uden mig.
Hvad laver du? Hvad er det?
Det er harpiks. Vil du have? Det er ikke tosset.
Pas på, unge dame. Hvad prøver du at bevise?
Ingenting. Klokken er 08.55. Jeg prøver bare at komme i stødet.
- Du skal vise respekt. - Hvorfor det?
Jeg er stadig din mor. Hvor længe har du røget det?
- Svar mig! - Rend mig, din hykler.
- Din lille tøjte. - Din store tøjte.
Du slår mig aldrig. Aldrig nogensinde.
Jeg vil savne dig.
Jeg elsker dig.
- Vi må tale sammen, skat. - Jeg rejser.
Jennifer! Du tager ikke bilen. Doc betalte for den bil.
Jeg vil ikke have hans bil. Jeg vil ikke se det syge svin igen.
Efter alt, hvad han har gjort for dig?
- Du har intet sted at tage hen. - Jo, det har jeg.
- Det har jeg, mor. - Jen...
Jeg er måske dum, men du er klog. Lad nu være.
- Som om det skulle være bedre her? - Du ved ikke alt om din far.
Det er ikke kun det, at han er skurk og svindler.
Jeres pis har intet at gøre med vores forhold.
- Han tror på sine egne løgne. - Skal vi tale om løgne?
Skal vi tale om at beskytte sine børn? Du skal beskytte mig!
Hør nu på mig. Din far er en løgner.
Han er en løgner. Jeg ved, hvad jeg er. Det gør han ikke.
Hvis du flytter hen til ham, vil du snart heller ikke vide det.
- Din far er en løgnhals. - Slip mig! Jeg kan ikke holde det ud.
- Stop det. Rør mig ikke. - Hør nu på mig.
Han ser dig lige ind i øjnene og viser dig sit hjerte. Det er løgn!
Flyt dig, for fanden.
Jennifer!
Hvem er det?
Det er Jennifer, far.
Jennifer?
- Ja. Vil du lukke op? - Jennifer.
Nå...
- Hvordan går det i skolen? - Fint nok.
Har du tænkt på college?
- Du har vel tid. - Jeg vil studere journalistik.
Journalistik? Hvilken type?
- Opsøgende, måske. - Det kan jeg lide.
Jeg kan se min lille fis takle industrimagnater og fastfoodkæder.
Det er bare en masse krummer, der bindes sammen af dej.
- Hvad laver du? - Hvad mener du?
- Hvad forsørger du dig med? - Det ved du da godt.
Jeg er entreprenør.
Min færdighed er muligheder.
- Såsom? - For eksempel...
Lige nu har jeg flere virksomheder. Jeg har en meget bred portefølje.
Når man gør det, er man ikke afhængig af et enkelt firma.
Hvis et går skidt, så går et andet godt.
De gode nyheder er, at jeg klarer mig godt med det.
Hvad er der sket?
Jeg måtte flytte væk fra mor.
Jeg kan ikke klare det længere.
- Undskyld. - Det gør ingenting, skat.
Hvad er der sket, Jennifer?
Tager du stoffer? Nej? Hvad er så problemet?
Jeg måtte bare ud derfra.
Så jeg tænkte, at jeg kunne bo hos dig.
Det er sådan lidt pludseligt...
Visse ting i livet handler om timing.
Timing. Lige nu er jeg ved at udvide firmaet... firmaerne.
Det kræver al min tid. Jeg har masser...
- Jeg forstår. - Jeg må holde boldene i luften.
Det gør ikke noget, far.
Jeg vil bare starte forfra.
Jeg løj for dig. Jeg tog tit stoffer i Sheboygan.
Jeg røg græs, tog lsd, coke...
- Jeg gjorde dumme ting. - Nu bliver jeg vred.
Du er klogere end som så. Jeg vidste det. Jeg har set det.
- Har du taget? - Aldrig.
I visse medicinske kredse ses alkohol og tobak som narko.
Jeg påstår ikke, at jeg aldrig har drukket vodka en søndag eftermiddag.
Hvad er det her? Bevismateriale A, kanske.
Så, ja.
Men nej. Jeg har aldrig taget narkotika. Seriøst?
I hytten havde du planter i skabet.
Jeg så dig og Debbie rulle joint efter joint.
Jeg fandt coke i din kommode.
Skift ikke samtaleemne. Hvordan kan du huske...
- Jeg husker. Jeg så det. - Nej, du gjorde ej.
- Jo, jeg gjorde. - Nej.
Er du færdig? Med maden?
- Ja. - Så går vi.
- Må jeg køre? - Hvornår lærte du det?
Da jeg var 11. Nogen sagde, at man ikke kan se verden på anden vis.
Det må have været en smart fyr.
Her.
For fanden da.
- Kan vi afslutte samtalen? - Hvad du end troede, at du så...
Lad os være ærlige over for hinanden, far.
Vi bør fortælle sandheden.
Jeg fortalte jo dig sandheden.
Okay...
Jeg har en del problemer. Det er ikke narkoproblemer.
Forretningsproblemer.
Jeg skylder folk nogle penge. Jeg har begået en del fejl.
Tak, fordi du sagde det.
Jeg vil ikke være en byrde.
Det er ikke en byrde.
Som sagt, det her er en frisk start.
Lad os få dig i form.
Ikke mere mørke!
Nu skal du ikke gemme dig fra skønhed mere.
Sig til dem, du skylder penge, at du får et arbejde og en ny start.
"Alder: 39. Administration, agronom, apoteker, arkæolog, arkitekt-
-asfaltarbejder, antikhandler." Det var kun dem med A.
- Du er ikke 39. - Jeg rundede lidt ned.
Jeg troede, vi skulle være ærlige. Du har for mange specialiteter.
Det er et cv. Man forventes at lyve på sit cv. Det gør alle.
Ikke for korthåret. Så ser jeg næbagtig ud.
Det er 2,50 dollar i timen. 3,50 efter et halvt år.
Det er alletiders.
Goddag, må jeg låne dig et øjeblik? Okay.
Goddag... Okay, det er fint.
- Det er alletiders. - Ja, helt bestemt.
Undskyld mig.
- Jeg fik arbejde. - Gjorde du?
Jeg er den nye leder for Sailfeather Floatplanes.
Det er fantastisk.
Det er langt udenfor byen, men det er en chefstilling.
Jeg måtte købe en fin ny attachémappe.
Men det er et arbejde. Vi bør fejre.
Jeg må tale om et følsomt emne.
Når jeg kommer hjem, så er jeg stresset.
For at falde ned, som nævnt...
...så har jeg en lille joint i den snittede kano på kommoden.
Da jeg gik hen til min lille snittede kano...
Har du rapset af mine forsyninger?
- Ja. - "Ja"?
- Jeg troede ikke, du så det. - Jeg indkalder til husmøde.
Regel et: Hold dig fra mine forsyninger. Okay?
To: Ryg ikke foran mig.
- Kan vi ikke ryge sammen? - Fatter du ikke, hvad grænser er?
Gør mig ikke skuffet.
Jeg skal være chef for mange i bureaukratiets verden.
Når jeg kommer hjem, vil jeg vide, at jeg har min pot. Forstået?
Det her er ikke en regel, men...
Overvej at farve dit hår lyst igen. Jeg går i seng nu.
Jeg har fået brev fra Nick.
- Tegner du? - Har du købt en bil?
Noget i den stil. 400 dollar. Vi får se, hvor længe den holder.
God dag på arbejdet? Du er ret tidligt hjemme.
Jeg vil vise dig noget. Sid ned.
- Hvad er det? - Jeg ved det ikke.
En jeansstrækker. Den gør jeans længere.
Mine jeans krymper altid, når jeg vasker dem.
Millioner har det problem. Se her.
Kan du se, hvordan den fungerer?
12,95 for en, og 25 dollar for to.
- Lyder det rimeligt? - Ja.
Lad mig vise dig annoncen.
Den skal i avisen, men jeg må passe på pengene.
- Det er godt at køre ved siden af. - Netop, lille fis.
Det er bare en af mange. Gå ikke, jeg har flere på lager.
Jeg har fået et par nye muligheder.
Lønnen var bedre, men det var manuelt arbejde.
Det kunne jeg aldrig.
Jeg arbejder kun i jakkesæt.
Fars vildledte stolthedsfølelse-
-lod til at være vævet ind i hans egen skam og skuffelse.
For far betød Flagdagen, at hele USA fejrede hans fødselsdag.
Han mente, at det var det mindste, som landet kunne gøre for ham.
Vi har regnet på det og vil aflyse annoncen.
Hvad for noget? Sikke noget fis. Prøver du at franarre mig 16 dollar?
Jeg får direktøren for Voco Products til at ringe!
Skiderikker.
Må I alle dø af kræft, mens I skriger af smerte.
Satans svin!
Igennem årenes lange hyrden.
Med dig i mine drømme, kan vi dele byrden.
Jeg forstår din smerte, for vi har samme hjerte.
Hvad du end vælger at gøre, vil du altid have mit øre.
Kærlig hilsen, Jennifer.
Hvor er mine cigaretter?
Se nu, hvad du har gjort.
Vil du ønske?
Bliv der. Jeg kommer straks.
Jeg kørte forbi dit arbejde i dag, far.
Du bør være stolt. Du har et hæderligt arbejde.
Åbn den.
For fanden da. Din idiot...
Kan du huske den?
Du bad mig beskrive cowboyen, mens du tegnede med ryggen til.
"Hvis man beskriver noget godt nok, så kan hvem som helst se det."
Undskyld.
- Det er i orden, far. - Nej, det er ikke.
Det er ikke i orden.
Jeg sætter virkelig stor pris på det.
Alt det her, som du har gjort for mig...
Det er bare det...
Jeg vil bare have, at du skal vide...
...at jeg ville gøre hvad som helst for dig.
Hvad der end sker, så vil jeg være der for dig.
- Om så hele verden eksploderer. - Det ved jeg godt.
- Gør du? - Ja, far.
Gudskelov.
Min elskede, lille pige.
Det går godt her, Nick. Far lader til at ændre sig.
Han er mere ærlig og accepterer at have et almindeligt arbejde.
Skriv så snart du kan. Kærligst Jen.
- Har du farvet håret? - Om jeg har farvet håret?
Jeg har ikke skiftet tøj i 3 dage, fordi strisserne ikke lukker mig ind.
Må jeg bede om en cigaret?
Her.
Tak.
Jeg læste i "Reader's Digest"-
-om underbevidsthedens kraft-
-og hvordan vores handlinger ikke er bevidste-
-men bliver det, som vores indre væsner skaber.
Visse tror, at det er guderne. Jeg tror, man reder sin seng og...
- Hvad har du i panden? - Ingenting.
Ingenting? Jeg kan jo se det.
- Jeg skar mig. - Hvad? Det er ikke et snitsår.
Hvad er det? Hvad skete der?
Det er en stor hudafskrabning.
Det her er vigtigt, far. Hvornår besluttede du det?
Jeg har fået mange spørgsmål på det sidste...
- Hold kæft! - Jeg har fået mange spørgsmål.
- Så besvar mit! - Fald lige ned.
Jeg er lidt træt.
Er du træt? Er du træt? Tager du pis på mig?
- Okay... Hold nu op. - Tager du pis på mig, for helvede?
- Så er det nok. - Et sekund til. Jeg lover det.
Fortæl mig nu bare sandheden.
Du vil kun høre politiets version. Du vil ikke engang høre min.
Jeg er skyldig, indtil det modsatte er blevet bevist. Nul rettigheder.
- Der står en betjent lige her. - De tog dig med pengene i bilen.
Du havde en pistol og har et sår efter den fastlimede paryk.
Men jeg kan ikke se, hvad du taler om.
Jeg vil vide, hvornår du besluttede det.
Jeg lyver ikke, Jennifer, men det er mere kompliceret.
- Du er altså uskyldig? - Hold nu op.
Du forstår det ikke.
Du vil forstå det, når du har gået i mine sko.
Du vil forstå det. Tro mig.
Du vil fandeme aldrig ændre dig!
- Jen... - Det er nok.
Okay... For fanden da.
For fanden.
Kom nu!
Fandens.
For fanden i helvede da.
Satans!
Far fik 15 års fængsel.
Han skrev breve, jeg aldrig fik. Jeg flyttede hele tiden-
-og efterlod aldrig en fremsendelsesadresse.
Han ville gerne udmærke sig, og det gjorde han på sin måde.
Han efterlod mislykkede planer, spildte penge og knuste hjerter.
Nu var min bekymring, hvem jeg selv skulle være-
-og om jeg selv gerne ville have en betydning.
Jeg plejede at tænke:
"Før du mødte John Vogel havde du aldrig set en fleretagesbygning."
"Du var ung, og han var en tsunami."
Men sandheden er... at jeg ikke var særligt ung.
Intet kan retfærdiggøres.
Dig og Nick fortjente mere af mig.
- Mor... - Nej.
- Har du penge? - Jeg sidder stramt i det.
- Jeg finder et job i Minneapolis. - Mor?
Jeg har købt din juice. Mor?
Hej, lillebror.
Mine yndlingssmåkager. Sådan!
- Du er ligesom fantastisk. - Hvor er den bare smuk. Se der.
Jeg må lægge på, skat. Min søster taxa kommer snart.
Okay. Jeg elsker også dig.
Tag dem nu bare.
Jeg har ikke råd til mere. Det bør hjælpe dig i gang. Tag dem.
Tak.
Mange tak.
Hvorfor vil du være journalist?
Dette land har en god journalistisk tradition-
-og jeg mener virkelig, at jeg har noget at tilbyde.
Landet har brug for en større forståelse for-
-flere forskellige sager, både lokalt og globalt.
Du har indsendt tre fantastiske artikler.
- Tak. - Det var så lidt.
- Så hvorfor løj du på ansøgningen? - Undskyld, jeg forstår ikke...
Dine referencer stemmer ikke. Vi kontaktede dit gymnasium.
- Du sprang fra med lave karakterer. - Det må være en fejltagelse.
Der findes ingen John Vogel-
-som arbejder på JK Lowe Forsikring i Seattle.
- Jeg lyver ikke. - Lyv dig ikke ind på universitetet.
Hvem er det her?
Du har ret. Min far er bankrøver, og han afsoner en dom på 15 år.
- Og jeg dumpede. Undskyld. - Vent, Jennifer!
Dine artikler.. Har du selv skrevet dem?
En person, som vil være journalist-
-skal være stærkt motiveret for at finde ind til sandheden i tingene.
Hvorfor vil du være journalist?
Jeg vil betyde noget.
Efterår 1985.
Kære Jennifer... Hold da op.
Nick siger, at du har imponeret en på University of Minnesota.
Min lille fis. Jeg vidste altid, at du ville blive noget særligt.
Hej, Jen.
Herinde lader verden til at helt glemme vores eksistens.
Det er, som om vi er spøgelser, der bare fordamper fra jorden.
Hej. Det er mig igen. Jeg hører, at lykønskninger er på sin plads.
Dit vikariat har vist ført til, at du får chancen for at skrive.
Jeg er så stolt af dig, skat.
Hej, min stjerne.
Jeg går ud fra, at du enten ikke får mine breve eller ikke læser dem.
Vil du ikke nok skrive til mig?
Jeg skriver breve og holder mig beskæftiget i fængselstrykkeriet.
Jeg er jo god til at tegne.
Jeg kan måske skrive grafisk designer på cv'et. Ha, ha...
Her er koldt, så det må være iskoldt der, hvor du er.
Når jeg kommer ud, så skal jeg aldrig ind igen.
Jennifer Vogel. Universitetsdimittend.
Jeg er så ked af, at jeg ikke så det, skat.
Hvis jeg kunne flygte, så havde jeg været der.
Forår 1992.
Tak, fordi I er kommet her i dag.
Alle jer, der talte. Alle jer, der har været mine venner i mange år.
Alle jer, der har støttet mig...
Gør mig en tjeneste. Læs det sidste for mig.
"Det er risikabelt, men sandt."
"Vi har verificeret med jurister og forskere."
- "De forgifter vandet." - Ja.
Det er jo sandt. Det er vores job at skrive om det.
Så tag mit ja for gode varer.
- Er du ikke bange for følger? - Nej, for hvem får aben?
- Den forbandede Vogel. - Jep.
- Jeg overlever som den søde strisser. - Så piller jeg ved moustachen imens.
Hej.
Er det dig, lille stjerne? Hvor er du blevet stor.
Du ser godt ud.
Du ser så godt ud.
- Hvornår kom du ud? - Jeg ville bare høre...
...om du kan undvære en time og spise frokost med mig?
- Det passer måske dårligt? - Det er fint. Jeg kan spise tidligt.
- Jeg henter min taske. - Jeg har penge.
- Jamen, jeg vil bare... - Fint. Jeg venter bare her.
- Jeg kommer straks. - Okay.
Far... Jeg vidste ikke, at du blev løsladt.
Har du sagt det til nogen? Har nogen kommet og hentet dig?
Sandheden er, at jeg har været ude længe.
- Hvor længe? - Lidt over et år.
Lidt over et år, og du hverken ringer eller skriver?
Jeg skrev hundredvis af breve til dig fra fængslet, men fik intet svar.
Hvorfor skulle noget være ændret her?
Læste du overhovedet mine breve?
Jeg strejfede lidt om i et stykke tid.
Jeg fik dem, da jeg kom tilbage og læste nogle af dem, men...
Hvad har du lavet i over et år?
Jeg har et lille firma.
Et lille trykkeri i Center City.
Center City Print og Copy. Fængende.
Et trykkeri? Hvordan fik du råd til det?
Det kostede bare et par tusind.
Den tidligere ejer var en dårlig forretningsmand med kræft.
Jeg har én stor kunde.
Det gør, at jeg klarer mig.
For nylig kunne jeg gøre noget, som jeg har drømt om længe.
Hvad?
Jeg har lejet en hytte i en måned. Ved søen, hvor vi var den sommer.
Det er faktisk sådan...
...at jeg overvejede at tage derop i weekenden.
Bare en dagstur. Jeg må ikke være længe væk-
-så hvis jeg skal være der, skal det være noget særligt. Vil du med?
Vi kan grille, sejle ud...
Jeg tror ikke, at jeg kan.
Lad mig lige se...
Hvad så med næste weekend?
- Det bliver den... - Jeg skal arbejde.
Hvad med weekenden den 30.?
- Jeg må kigge. - Gør det.
Hvis du ikke kan, siger vi bare næste weekend. Jeg er fleksibel.
Her er det.
Her bor jeg.
Det er ikke så tosset. Jeg flytter om et par uger.
Jeg ved bare ikke, om jeg er klar til det her, far.
Det er meget på en gang.
Du har mit nummer.
Ja.
Sig til, hvis du ændrer mening. Kom bare forbi.
- Ja. - Jeg er fleksibel.
Jeg kan i princippet når som helst.
Nå, men jeg er bare så stolt af dig.
Det var så dejligt at se dig igen.
Alt det, som du har opnået.
Det eneste, der er tilbage at sige...
Jeg håber, at du tror på det her.
Mennesker kan godt ændre sig.
Ring til mig, når du kan, Jennifer.
Hej, det er mig. Ring til mig.
Vil du ikke nok ringe, Jen?
Det er far, Jennifer. Vil du ikke nok svare?
Hej, Jen. Det er far. Vil du ikke nok svare?
Hej, Jen.
Jeg vil bare lige sige, at en smuk sø er et opkald herfra.
Texas, Utah, Vermont.
Virginia, Washington, West Virginia.
Wisconsin, Wyoming.
Se der.
Du har en skrøbelig skønhed.
Du har fine træk. Det havde jeg også i din alder.
Din næse, dine øjne... Jeg kan se, at mellemrummet der er lukket.
Når du bliver ældre-
-vil din skønhed være mere usædvanlig.
Man må anstrenge sig for at se den, men den vil være der.
Et menneskes største håb er at efterlade sig noget smukt.
Noget, som han har skabt.
Jeg er så pokkers glad for, at du tog med herud.
Jennifer?
Jeg vil gerne undskylde.
Jeg har haft god tid til at spekulere over mine fejl.
Jeg har grublet og overvejet mit ansvar.
Jeg vil undskylde for det, der skete.
Det hele.
Da du satte mig af ved udslusningshjemmet, så jeg dig køre.
Jeg tænkte ved mig selv: "Hvordan kan jeg hjælpe hende?"
"Hvad kan du gøre, John?"
"Så du kan give hende noget virkeligt og praktisk?"
I tirsdags ringede jeg til en bilforhandler, jeg kender.
Jeg lagde 5.000 dollar på en XJS Jaguar fra 1989.
Koralrød med læderinteriør og kaleche...
Den er så smuk og kører som ny.
Hvad snakker du om, far? Taler du sådan efter al den tid?
- Det er en fantasi. - Nå, ifølge hvem?
Jeg vil ikke have en Jaguar. Det er en forskruet fantasi.
Lyder 5.000 som en fantasi?
- Jeg vil sejle ind. - Jen...
Du er nødt til at tro på mig. Hvad sagde jeg? Hvad skete der?
- Jeg fryser. Få mig ind. - Her, tag min jakke.
Jeg vil bare ind igen. Jeg vil ikke have din skide jakke!
Mr Sullivan? Det er John Vogel.
Jeg lagde et depositum på den Jaguar XJS 1989.
Netop. På grund af uforudsete omstændigheder kan jeg ikke købe den.
Nej, det ved jeg. Men bilen var til min datter-
-men hun har ændret mening. Hun vil ikke have den.
Ja. Nej. Nå, men...
Det er en lang historie, men vi må diskutere depositummet på 5.000.
Jeg er klar over jeres politik, men I er nødt til at være fleksible.
Hvad siger I til at give mig 50% tilbage af depositummet?
- Far? - Hvad så med 40%?
- I kan beholde 3.000 dollar... - Far. For fanden da!
- Jeg ringer tilbage. - I guder.
Jennifer, Jennifer!
Godaften. Oprydningsprojekter efter miljøkatastrofer...
Hej, det er far. Vil du ikke svare?
Jeg har meget arbejde i forretningen og må udenbys. Ring til mig.
FLAGDAG MINNEAPOLIS, MINNESOTA
For to år siden tog nogle skoleelever på studierejse til en gård i Le Seur.
Ved siden af Lyle-Hasco-fabrikken. De fandt dette her.
Miss Vogel. Hvor meget ved du om pesticider?
Hvor meget har du studeret emnet?
En eller to nætter med kaffe?
Du gik måske på biblioteket?
Lyle-Hascos hovedkontor, hvor jeg arbejder, er to etager.
På en etage er der mænd i hvide kitler.
På en anden arbejder juristerne. Så gæt, hvilken etage jeg er på.
En studierejse?
Lad mig være tydelig.
Hvis Hippie Papers trykker det her ubegrundede fis-
-så sagsøger vi jer tilbage til stenalderen.
Jeg er hverken jurist eller forsker-
Dr. Lee Nobles på Minnesota State-
-er USAs førende ekspert i amfibiske arter.
Han indgår i gruppen, som efterforsker Brentax.
Hans fund publiceres denne uge.
Er der Brentax i vandet, så drikker indbyggerne det-
-giver det til deres børn, bader i og brygger kaffe med.
Vil du kommentere det?
Undskyld mig.
Vi afbryder udsendelsen med seneste nyt.
Vores reporter Margaret Deneb flyver i helikopter over en biljagt-
-i Corrigan Lake. Margaret?
I morges gennemsøgte politiet et trykkeri i Center City.
John Vogel mistænkes for at have brugt stedet til falskmøntneri.
Far.
Far...
Jeg beklager dit tab.
En fars død driver en hen på et hemmeligt sted.
Det gør hverdagen triviel.
Det forvilder.
Man føler sig svigtet af de levende-
-og et slægtskab med de døde.
Far havde været så god til at slå sin finstemte sorg an-
-og formidle den på lige det rette tidspunkt for at få en effekt.
Min far hungrede efter frihed.
Den type frihed, som de fleste frie mennesker aldrig kan opleve.
Til sidst fik han sin frihed-
-og han gav mig samtidig også min.
Jennifer Vogel har arbejdet som journalist over hele USA.
Hun bor i Minneapolis med mand og hund og skriver sin debutroman.
Camilla Mills Iyuno-SDI Group