Štenge.
Dvomim, da bom zmogel.
Družba, začnite brez mene.
Bom že prišel.
Super.
Notranji mir.
Srbeč nos.
Končno, notranji mir.
Kaj zdaj?
Kai, prijatelj.
Mojster Oogway.
Pred 500 leti sva zaključila boj!
Zdaj ga lahko nadaljujeva.
Dolgo si čakal.
Postal si močnejši.
V 500 letih v kraljestvu duhov pobereš kakšno malenkost.
Vsem mojstrom, ki so prišli sem, sem ukradel či.
Ne! -Ja.
Kmalu bom imel tudi tvojo moč.
Kdaj boš dojel? Več boš jemal, manj boš imel.
S tvojim čijem se bom končno rešil od tod in se vrnil v svet smrtnikov.
Tokrat te ne bo tam, da bi me ustavil.
To mi ni bilo usojeno.
Na to pot sem poslal drugega.
Ko ga bom našel, bom vzel tudi njegov či.
Čas je, da okusimo pravico!
Dva krožnika pravice, prosim.
Tri. -Tri. In štručke s tofujem.
Pekočo juho za Tigrico. Želiš več omake?
V ločeni posodi. -Za zraven. -Za zraven.
Daj, Zmajev vojščak! Zmoreš! -Daj, Zmajev vojščak!
Branite Dolino! -Zmajev vojščak!
Naprej, Zmajev vojščak! -Brani Dolino!
Niste se postavili v dramatično pozo.
Se moramo ob vsakem pristanku?
Ne podcenjujte učinka dramatičnega prihoda.
Nekateri mojstri zmagajo v boju, že ko brcnejo v vrata.
Dramatični vstop? -Mojster Shifu.
Zmajev vojščak ima prav. -A res? V bistvu sem hotel ...
A, ja. Mislim ja, imam.
Pred bojem s pestmi se boriš z močjo uma.
Torej, dramatično vstopiš.
Fina dramatika. Kaj proslavljamo?
Danes bom zadnjič vaš učitelj. -Zadnjič ... Čakaj.
Nisem vedel, da si bolan. Čeprav si malce ...
Nisem bolan. -Krepak. Majčkeno si krepak. Pravzaprav precej.
Zadnjič učim zato,
ker vas bo od danes naprej uril Zmajev vojščak.
Kaj?
Jaz naj bi učil? Zakaj ne Tigrica? Že zdaj ukazuje vsem.
Utihni, Po. -No, vidiš?
Tigrica ni Zmajev vojščak. Ti si.
Daj, no. To je peterka. Kaj jih lahko naučim?
Vedno se moraš več učiti, tudi ko si mojster.
Recimo, poglej to novo potezo.
Dramatični odhod.
Kaj je tam?
A se hecate?
Kam je šel?
Mojster.
Odšel je. Vse je kul.
Čakamo navodila, mojster.
Tvegaš le naše spoštovanje.
Resno, kaj lahko zamočiš? -Vse po vrsti.
Vse in še kaj več! -Dobro, dobro. Zamenjate.
Opica! Nepremična gora! -Prav, mojster.
Tigrica, tornadni premet! -Ja, mojster.
O, ne! Ogenj! -Ogenj! -Stojte!
Oprosti. Jaz sem kriv. Žerjav, visoko. Ne, nizko!
Ah, moj krempeljček.
Kača in Tigrica, postavita se v totem. In to strupen.
Hitro, ugriz žuželčjega roja
in progasta, ne, črtasta pekoča tuna.
Žal mi je.
Bravo, Po.
Ste se vsaj kaj naučili? -Ja.
Da ne znaš učiti. -In da se Tigrica hitro vname.
Ja, to je bila polomija.
Poju prav nič ne zavidam. -Kakšna zguba!
Kaj je Shifu mislil? -Kaj je Oogway mislil?
Mislim, da je slišal. -Nisem, niti besede.
Rekel je, da si zguba.
Žal mi je, Oogway.
Ne počni tega. -Kakšen je bil prvi dan?
Osramotil sem se. -Sem slišal.
Kdo ti je povedal? Tigrica? -Opica, Žerjav, Bogomolka,
tvoj ata, gospa Chow iz trgovine z darili, tiste race ...
In Tigrica.
Ti je povedala, da je bilo prvič in zadnjič? Ne grem se več.
Česa? Učenja ali ponižanja?
Obojega! Od kod ti sploh ideja, da sem lahko učitelj?
Vem, da ne zmoreš. -Kaj? Hotel si, da zamočim? Zakaj?
Če delaš le tisto, kar lahko, nikoli ne boš dosegel več, kot si že.
Saj niti ne želim! Všeč sem si tak, kot sem.
V resnici se sploh ne poznaš.
Kaj pa ... Seveda se poznam. Zmajev vojščak sem.
Kaj točno to pomeni, Zmajev vojščak?
Pomeni, da hodim sem in tja, boksam in brcam.
Dolino branim! In druge reči. -Boksaš in brcaš?
Misliš, da je mojster Oogway v tebi videl samo to?
Petstoletna prerokba ti je namenila, da boš izprašil par riti
in da se boš v mestu pozdravljal z zajčki?
Ja? -Ne.
Oogway je videl veličino, Po. Čeprav se nisem strinjal.
Več, kot ti vidiš v sebi.
Čaka te neverjetna moč.
Moč, ki si je sploh ne znaš predstavljati.
Kaj je bilo to? -To je či.
Kaj je či? -Energija, ki napaja vsako živo bitje.
Hočeš reči, da bom to lahko počel tudi jaz, če bom učil?
Ne. Če jih boš ti učil, bom jaz imel čas za take stvari.
Da bi obvladal či, moraš izpopolniti sebe.
Oogway je 30 let sam sedel v jami in se spraševal.
'Kdo sem jaz?'
Jaz imam srečo, če mine pet minut, preden me zmotiš ...
Bom moral 30 let čepeti v neki jami? -Sčasoma že.
Ko boš mojster učitelj.
Učitelj? Nikoli se ne bom mogel primerjati s tabo.
Ne krojim te po svoji podobi.
Pomagam ti, da odkriješ sebe.
Da odkrijem sebe? Počakaj malo, to res nima ...
Blizu si, Shifu. Še malo bolj zmedeno govori, pa boš novi Oogway.
Brez zamere, mojster Oogway. Samo ...
Pustil ti bom uživati večni mir.
Kaj je ta kraj? -Bratova kmetija?
Če bi te pohodil, bi poginil? -Ja.
Kraljestvo smrtnikov.
Si slišal, Oogway? Tu sem.
Kai se je vrnil!
Kdo? -Kai. General Kai.
Vrhovni glavar vse Kitajske.
Žadni morilec. Mojster bolečin.
Morda sem bolj znan kot Zver maščevanja.
Ustvarjalec vdov?
Včasih sem delal z Oogwayem. -O, mojster Oogway!
Bil je izjemen bojevnik. -Slišali smo zanj.
Dovolj, nehajta. Tišina!
Pripeljite mi Oogwayeve učence.
Ko bom opravil z njimi, Oogway,
ne bo nikogar več, ki se bo spominjal tvojega imena.
Kai prihaja!
Pripravljen sem,
da vam dam lekcijo. -Meni? O, ne, zmajski učitelj je!
Kako je čeden! -Hvala za kompliment.
Ne! Prosim, ne ubij me z učenjem.
Po? -Hej, ata, Kako kaj?
Oglasil sem se tu, da se malo namočim.
Prav. Kaj je narobe? -Nič.
Nič? Pridem domov in te najdem v kadi med punčkami ...
Akcijske figurice so. -Zdaj v vodo ne treseš soli, ampak pekočo papriko.
Pekočo ...
Moj pimpi!
Prav, res je nekaj narobe. -No, sinko. Povej atku, kaj te teži.
Roko gor. -Shifu pravi, da ne vem, kaj pomeni biti Zmajev vojščak.
In zdaj naj bi bil še učitelj?
Mislil sem, da vem, kdo sem. Če nisem Zmajev vojščak, kdo sem?
Učitelj? Učiš kung fu?
Po, napredoval si! Sprejmi službo!
In nekoč, ko boš v Žadasti palači glavni,
bom jaz prodajal nudle v preddverju!
Zakaj še vedno čofotaš v kadi kot dojenček? Vstani!
Pojdi, pojdi! Veriga trgovin naju čaka!
Zamudil bom tekmovanje mojih posnemovalcev.
Vedno zmaga ga. Chow. -Kaduš.
Pa tekmovanje v hitrem goltanju cmokov? Braniti moram naslov.
Nihče ne bo potolkel tvojega rekorda.
Nekdo bo podrl tvoj rekord v jedenju cmokov!
To! To!
Kdo jé moje cmoke? -In kdo jih bo plačal?
101! 102!
103!
To! Je to nov rekord?
Kdo si ti? -Jaz sem Li Shan.
Kaj?
Jaz sem Li Shan. Iščem svojega sina.
Izgubil si ga? -Ja.
Že dolgo tega.
Jaz pa očeta. -Zelo mi je žal.
Hvala.
Fant, želim ti srečo.
Enako. Upam, da boš našel sina.
Ti pa svojega očeta.
Sin?
Hudirja, res si ti!
Ne stoj kot klada. Stisni svojega ata!
Ne morem verjeti, da si živ!
Bal sem se, da sem te za vedno izgubil, Mali lotos.
Tole je nerodno ...
Zamešal si me s pando, ki mu je ime Lotos.
Jaz sem pa Po. -Saj res, ne moreš vedeti.
Veš, Mali lotos je ime, ki si ga dobil ob rojstvu.
A res? -Ja, res!
Ne morem verjeti! Prišel si pome, po vseh teh letih?
Ves sem iz sebe! O, ata!
Pridi. Pozdravi ...
Ne vem, kako naj bi te zdaj klical. -Če sem prav slišal, mu je ime Li.
Ti. Pridi.
Hvala, da si lepo skrbel za mojega sina.
Tvojega? Ne bo šlo tako hitro.
Kako veš, da sta s tem tujcem sploh v sorodu?
Poglej. Trebuha sta kot brata! -Super.
Sinko, naučil te bom trebušni gong. Trebušni gong. -Enako se treseta!
Tresi, tresi, tresi. -Kot bi gledal v ogledalo, ki debeli.
Ne morem verjeti, da se skupaj slikava.
Še vedno ne razumem. Mislil sem, da je Po zadnji panda.
Ne. Še veliko nas je.
Kje? -V skriti pandji vasi visoko v hribih.
V skriti pandji va...
Kako si pa vedel, kje sem? -Dobil sem sporočilo in prišel sem.
Kako si dobil sporočilo, če ste skriti pred svetom?
Meni to precej smrdi.
Sporočilo je poslalo vesolje.
Šment. -Kako, da te kličejo Zmajev vojščak?
Kako veš, da sem Zmajev vojščak? Je vesolje povedalo tudi to?
Ne, plakat vidim. In spominke. Skodelico sem kupil.
Aja, jasno!
Niti predstavljaš si ne. Vse ti bom pokazal.
Prav carsko boš ponosen name. Greva, greva!
Že zdaj sem carsko ponosen.
Še par stopnic. -Spočiti se moram. V mišicah me žge.
Imaš ti tudi pandjo astmo? Jo imamo v družini?
Ata, res ti ne bo žal. Boš videl, da je noro super.
To je Dvorana junakov.
Tu hranijo najdragocenejše kungfujske relikvije!
Tole je ...
Carsko? Hotel si reči 'carsko', ne? Ker je totalno res! -Totalno!
Ampak pazi. Vse je krhko.
Recimo žara šepetajočih vojščakov. Nekdo jo je enkrat že razbil.
Kdo? -Neki bebec.
Oklep mojstra Letečega nosoroga!
Kdo ve, ali bi ga lahko oblekel.
Ven iz moje glave! Isto sem razmišljal!
Ali bi mi bil prav? -Ali bi? Ne tebi, meni.
Ata, poglej to! Samostrel mojstra Ovna, zloglasni lomilec vrat.
Pa še tole! Čelade vojakov mojstra Podgane. Majcene so.
Vodoodporni oklep mojstra Delfina. Ta mi je najbolj všeč.
Poglej to. Legendarna bojna rikša cesarja Sokola.
Dobra mašinca.
Ata, kaj se pa greš? Ničesar se ne smeš dotikati!
Oprosti, oprosti. Naj ga dam nazaj?
Ja, najbolje bi bilo. Ampak v njem si šponski.
Kako se nosi? Nič ne škriplje? Diši po nosorogu?
Se ti zdi, da si neranljiv? Da bi se lahko spopadel s tisočglavo vojsko,
pa ne bi dobil praske?
Ja, res, res je super.
Kaj naredi tole? Potegnil bom.
Mislim, da mi je malo ušlo.
Je tu še kaj, kar bi poskusila?
V napad!
Poženi, poženi, poženi!
Vojna palcev! -Okrepitve!
Ne velja. Ne velja.
Ja!
To je prava za...
Zdaj pa bo! Daj, daj, daj! -Carsko! -Hitreje, hitreje.
No, no. -Nič mi ni, nič mi ni.
Zdaj bo bolje. -Delfinski napad! -Zadel si me.
Delfinski umik!
Dolga žoga!
Nisem bil pripravljen! Mečem jo nazaj. -Imam jo.
Visoko lovim! -Vrzi!
Pazi se me, poba.
Izkaži se, mojster Nosorog. Prihajam!
Dobil te bom, poba. Ne boš se mi izmuznil!
Nalomil te bom, nalomil te bom! Ne boš mi ušel.
Kdo te ima? Kdo te bo dobil?
Kdo te bo dobil? Ja. Kdo te bo dobil?
Mojster Nosorog. -Kaj? Kaj pa je?
Zdravo.
Ej, družba. Ne boste uganili, kdo je prišel. Niti v milijon letih.
Poskusite. -Tvoj oče!
Kako ste uganili? O, jasno. Čisto sva si podobna.
Ata, moji prijatelji. Bogomolka, Tigrica, Opica, Žerjav in Kača.
Kača, kajne? -Opica.
Najboljši prijatelji smo. In to ...
To je mojster Shifu. Legenda.
V čast mi je, da sem vas spoznal, mojster Panda.
Mogoče bi tvoj oče lahko danes z vami treniral.
Vaš sin je postal učitelj. -Utrujen je že.
Gotovo si. Ja, res je. Odpeljal ga bom v Krizantemni apartma.
Utrujen? Ne, nisem. Rad bi videl, kako učiš.
Verjemi, zabavneje bi bilo gledati ... Spopad!
Kaj je zdaj? -Dolino so napadli.
Sine? Napadajo nas? -Ravno pravi čas!
Zdaj boš v živo videl, kaj je Zmajev vojščak. Za mano!
Sovražniki pravice, pripravite se na vojno!
A me hecate?
Kaj so tile zelenci?
Nekakšni Žadni zombiji. -Žadni zombiji?
Žombiji! Pik!
Lotos, previdno! -Brez skrbi, ata. To počenjam vsak dan.
Ta dva pa prepoznam.
Mojstra jazbečja dvojčka, ki sta izpilila dvojni gong!
Ja, točno to!
Tamle pa je ... Ne! Mojster Ježevec!
Mislil sem, da si že sto let mrtev. -Vsi so legende!
Skiciraj me z njim, prosim.
Si narisal, si narisal? Zamižal sem.
Lahko narediš še eno?
Mojster Ježevec bi me rad zadavil. Če to ni kul.
Oh, poglej. Imam te. -Po, zberi se.
'Sporočilo vesolja.' Ti bom že dal sporočilo vesolja.
Pusti mojega sina! -Oprosti, kasneje bom pospravil.
Te je škoda! Vzemi tole.
Lotos! Pazi!
Poglej moje cmoke pogube.
Imam vas.
Vidim vas.
Kmalu bom dobil vaš či.
Govori meni? -Kateri? Vsi govorijo.
Pa res. Srhljivo je.
Še mi poskusimo. Morda jih bomo prestrašili.
Velja, toda zmenimo se, kaj bi rekli. Sicer ne bo grozljivo, samo butasto.
Ne govorijo kipi, tepci!
Skoznje govorim jaz. Kai! -Kdo?
Dobro, dobro, dobro. Dovolj.
Ste videli? Naenkrat ... Puf v zelen dim! Pa spet puf!
Shifu, pojasni. -Kai. Kai. Kai.
Ne, prvič slišim zanj. Kai. Kai.
Kje je? V tej poplavi modrosti ničesar ne najdem.
Ja!
Pozor.
Tu bomo našli vse odgovore.
Kaj? Prazen je?
Me zafrkavate? Ne že spet.
Ne, ne, trenutek. Žal mi je. Oh, tu je. Preberimo.
To je Oogwayjeva pisava.
'Davno tega sem imel brata ...' -Oogway je imel brata?
'... v orožju. V orožju.' Že vidim. Piše 'brata v orožju.
Zakaj ne odviješ do konca?
'Bil sem častihlepen mlad bojevnik na čelu silne vojske.'
Ob meni se je boril Kai, moj najboljši prijatelj.
Nekoč smo padli v zasedo.
Bil sem hudo ranjen.
Prijatelj me je dneve nosil in iskal pomoč,
dokler nisva naletela na skrito vas visoko v gorah.
Starodaven zdravilski kraj.
Vas, kjer so živeli pande.
Pande? -Ja, pande.
In ti pande so me z močjo čija pozdravili.
Naučili so me deliti či.
A tudi Kai je hotel imeti to moč.
Videl je, da tisto, kar daš, lahko tudi vzameš.
Moral sem ga ustaviti.
Najin spopad je tresel tla.
Nazadnje pa sem Kaija izgnal v kraljestvo duhov.
Če pa se bo kdaj vrnil v kraljestvo smrtnikov,
ga bo lahko ustavil le pravi mojster čija.
'Pravi mojster čija?' Ti si to!
Jaz? Komaj prepričam cvet, da se odpre. Potrebujem še vsaj 30 let. In jamo.
Potrebujemo mojstra čija.
Še naprej bo mojstrom kradel či, dokler ne bo ves v njegovih rokah.
Nekako ga moramo ustaviti!
Vsakič ko bo porazil mojstra, bo postal močnejši.
Nimamo izbire. V boj moramo. -Naučil te bom, fant.
Obvladaš či?
Jasno. Saj sem panda.
Zato te je vesolje poslalo sem!
Velja. Kaj moram narediti? -Domov bova šla, med pande.
Kaj? -V skrito vas? -Ja, sine.
Ker moraš odkriti, kaj pomeni biti panda.
Naučil se boš živeti kot panda, spati kot panda, jesti kot panda.
Tistih 103 cmokov?
Bili so samo predjed.
Zdelo se mi je, da ne jem toliko, kot bi zares lahko.
Ne, Poja mi ne boš odpeljal. Ne, ne.
Zahtevam še drugo mnenje. Shifu, preberi nov zvitek, stori kaj.
Prav je, da odide. -Dobro, pa tretje mnenje.
Opica? Kača? Tigrica?
Slišal si, kaj je napisal Oogway.
Zlikovca lahko ustavi le mojster čija.
Či pa bom obvladal šele, ko bom vedel, kdo sem v resnici.
No, vem, da sem panda.
Spakiral ti bom malico.
Misliš, da bo Po pravočasno obvladal či?
Ni važno, kaj mislim jaz. Pomembno je le, kaj misli vesolje.
Torej ga ne bo? -Mojster, kaj naj zdaj naredimo?
Ti boš ugotovil, kje je Kai. Pojdi po sledi žadastih bitij.
Ne napadi ga. Vsak poražen nasprotnik Kaiju vlije novo moč.
Zakaj jaz? Ker sem stegnil jezik?
Ne. Zato ker edini letiš. Pojdi!
Moral bi držati kljun.
Bogomolka gre s tabo. -Kaj? Zato ker sem stegnil ... -Ja.
Malica. -Ni treba dvakrat reči.
Ata? -Ja?
Kaj počneš tukaj? -Kaj počnem? Hrbet si lomim.
Moraš stopiti na vsak kamen? -Ne, zakaj si šel zraven?
Kaj pa naj bi naredil? Kaj, če ti hrana v vasi ne bo všeč?
S praznim želodcem ne boš mogel rešiti sveta pred pogubo.
Za uspeh akcije je ključno, da sem zraven.
Ja, glede tega. Nikomur drugemu ne smemo povedati, kje je vas.
Misliš, da ne znam molčati?
Poja sem vzgajal 20 let, preden sem mu povedal, da je posvojen.
Resno? -Ja.
No, prav. Ne bom te silil, da odletiš nazaj.
Znaš leteti? -Saj sem ptič, Po.
Prispeli smo.
Precej visoko in strmo je.
Moj sin ne mara stopnic. Pojdiva domov.
Saj smo pande. Ne hodimo po stopnicah.
Sanjal sem, da bom nekoč to slišal.
Šment.
To je skrita pandja vas?
Nič čudnega, da jo skrivate.
Če bi jaz živel tukaj, ne bi nikomur povedal.
Zdaj se pa čudi.
Gremo! -Sem! Dajmo!
Poglejte tja!
Jaz sem na vrsti! -Dajmo, hitreje, hitreje!
Li? Sosedje! Li se je vrnil!
Oba sta! -Našel je sina! -Doma sta!
Li? -Našel je sina! -Sosedje! Li je doma!
Ja, ja, že gremo!
Prišel je! -Prišla sta! -Kam se nam mudi?
Že gremo! -Vrnil se je! -Prišla sta!
Li Shan je doma!
Živjo. -Sosedje!
Sosedje, pridite! To je moj sin!
Zdravo, živjo. -Doma je. -Trojčki!
Živjo, jaz sem Ku Ku! -Jaz sem Meng Meng. -Shuai Shuai.
Mehak kožuh. -Diši po piškotih.
Res čeden fant. Kot njegov oče.
Hvala. -To sta tvoja bratranca.
Dim in Sum. -Bratrance imam!
Dobrodošel! -Hlebčki na nitki.
Pravimo ji prigriznica. -Tako je.
Drugo ti bomo naredili.
Pa si le tu! -Lepo. Ja, živjo.
Sploh te še ne poznam. -Progomucka. Prelepa je.
Pazi, kaj delaš. To je moja figurica. -Jo daš meni? Jo daš? -Ne ...
Ne ... bo težav. Zato sem jo prinesel. Lepo skrbi zanjo.
Ja! Progomucka.
Taka si kot jaz, ampak dojenček.
Ti tudi, ko bom star.
Kot jaz si, le bolj tolst!
Ti tudi, ampak ... Klobuk nosiš.
Zares ga nosi! -Vsi ste mi podobni.
Pojedina za sina!
Kaj, za ... -Panda ne hodi. Vali se!
Si že kdaj videl kaj tako skrajno trapastega?
Po, kaj pa počneš? Po!
Prav imaš, res je boljše od hoje.
Ja, tole res tekne. -Vzemi cmoke.
Ne znaš se valiti? Si živel za luno?
Življenje pande je zame nekaj novega.
Kakšen panda pa si? Zelo smešen vrat imaš.
Sploh nisem panda. -Kaj imaš tam? -Klobuk.
Pa to? -Kljun. -Pa to? -Perut.
Kaj je to? -Moji cmoki. Ne sprašuj več. Poberi se!
Na, sinko. Tvoje paličice. -Hvala, ata.
Ojej. -Kaj?
Kaj je pa to? -Tole? Paličice. Z njimi prijemlješ cmoke.
V usta daš samo enega naenkrat?
Slastno. -Ja, slastno.
Vedel sem, da ne jem toliko, kot bi lahko!
Jaz sem Mei Mei.
Prekrasna je. Prava lepotica. Prijazno, Po.
Vendar te prosim, počakaj s pohvalami, da bo konec predstave.
Jaz? Ne, nisem rekel ... -Utihni.
Po predstavi. -Se je že začela?
Najboljša plesalka na svetu!
Vsaj domišlja si, da je. -Stran poglej. Stran poglej.
Ne. Ne moreš, kaj?
Ata, zakaj ves čas strmi vame, kot ... nora?
Ne zaostajaj.
Če sem iskren, ne znam plesati! -Seveda znaš! Vsak panda zna.
Vem, kaj zdaj razmišljaš. -Res? -'Kje se je našla taka lepotica?'
Zame?
Po. -Pomagajta. -Znajdi se kot veš in znaš.
Odlično ti gre.
Zdaj pa ti.
Ja, Po!
Brez skrbi. Saj ti bo prešlo v kri.
Veliko se še moram naučiti.
Krila oprezanja!
Zakaj to počneš? -Kaj pa? -Samo zato, ker najprej rečeš krila,
tvoji manevri niso nekaj posebnega.
Kot bi jaz zatulil 'tipalka moči' ali 'prsni koš svežih sendvičev'.
Krila nestrinjanja. -Tamle.
Mojster Medved, mojster Pišče, mojster Krok! Kaj pa vi počnete tu?
Žadavci napadajo vasi. Sledimo jim.
Stojte!
Gotovo so v ladji.
Mojster Shifu je strogo zabičal,
naj ne napadeva. -Morava za njimi.
Mojster Shifu je rekel ... -Pa ne, da se bojiš?
Celo mojster Pišče maršira tja! Razkokodakan.
Dovolj. Za njimi grem. -Bogomolka! Ukazano nama je ...
V težavah so. Greva. Jaz zgoraj, ti spodaj. -Čakaj!
Bojte se žužka! Pazite se, mali ...
Drži se, poba. Prihajam! -Tipalke moči! Ne pomaga!
Bogomolka!
Bogomolka?
Bogomolka.
Močan či imaš.
Kot tvoj prijatelj ... žužek.
Bogomolka.
Kar brez skrbi, ptičica. Tvoj či bom dobro porabil.
Uničil bom Žadasto palačo in vse v njej.
Ne!
Krila kesanja!
O, prima. Prvi dan pandjega urjenja!
Pazi se, roža. Tvoj cvet bo spet bohoten.
Ata. Ata. -Kaj? Kaj, kaj pa je?
Pripravljen sem za trening. -Kaj?
Saj veš, spoznaval bom pande, obvladal či, rešil svet!
Popoldne se zbudimo.
Tvoja prva lekcija je 'pojdi nazaj spat'. -Jasno.
Nihče ni rekel, da bo mala šala.
Sem predolgo spal? -Kot medved.
To! -Naučite ga!
A znaš tole? Bi znal tole? Pa tole? In tole?
Bo v redu takole? Je dobro?
Obvladam! Ka-blam!
Babi Panda, pazi! -Zdravo! -Odrolajmo.
Po, malica!
Po? Pusti, da ti klanec določi, kam boš šel.
Začetniška napaka. -Dim, Sum, pokažimo, kako gremo navkreber!
Čudovito. -Prigrizek. Po!
Znaš leteti? -Pazita, drvim!
Boš pa mrzle jedel.
Kaj iščete tukaj? To je za Poja!
V lonec z njim!
Ja, ja, v redu je.
Si se sprostil? -Do konca.
Naj ti telo samo pade. -Razumem.
Nič mi ni, samo ...
No, tako. Vse zmeči iz sebe. Priden poba.
Ne lezi tam!
Moji nudli! Pustite rezance.
Taktno, Po. Zelo taktno. -Jaz bi se tudi stiskal.
Hej, pusti moj klobuk!
Hočemo nudle! -Daj nam jih!
Kot moj mali Po.
Kaj pa tako zijate?
Tako rolamo! Bombica!
Ja!
Sem prinesi! Popravila bom. -Mama, poglej!
Kaj praviš?
No, poskusi spet. Ampak bolj se sprosti.
Velja.
Precej bolje.
Hvala, ata. -Za kaj?
Saj veš, zato, ker mi kažeš, kako je.
Biti pravi panda.
Kdaj bom pripravljen? -Pripravljen? -Da me boš naučil obvladati či.
Kmalu. Res kmalu. Pridi, pokazal ti bom še nekaj.
Pridi.
Razmetano je. Redkokdaj dobim obiske.
Je to moja mama?
Sliko sem naročil na tvoj stoti dan.
Mama te je komaj krotila.
Skoraj bi pojedel papir.
Prav res. -Kakšna je bila?
V vseh pogledih popolna.
Bistra, lepotica, neizmerno ješča.
Moja edina ljubezen.
In ko sem že mislil, da ne morem biti srečnejši,
si prišel ti. Moj Mali lotos.
Takrat sem bil v raju.
Do tistega trenutka,
ko sem izgubil vse.
Ata.
Obljubim, da ne boš nikoli več ostal brez mene.
Prav?
Jaz bi se tudi stisnil!
Iz vzhodne province je!
Mojster Kuščar, mojster Vol, mojster Orel. Ni jih več.
V vseh vaseh do morja je enako. Vsi mojstri na Kitajskem so izginili.
Mogoče so vsi na zabavi. -Opica.
Tudi mene niso povabili. -Kai je vzel njihov či.
Mi smo edini branik med njim
in znanjem, ki nam ga je Oogway predal v skrb.
Kaj je z vaščani? So že na varnem? -So, mojster.
Žerjav, Bogomolka? -Še vedno nič.
Glejte. Tam sta!
Ne!
Kai.
Lepo. Strahoten kič.
Kako si drzneš stopiti na ta tla!
Kakšna bedna peščica zgub.
Klečeplazite pred Oogwayem Veličastnim.
Ne omenjaj ga, nisi vreden.
Da nisem vreden, mucica?
Ob njem sem se boril.
Rad sem ga imel kot brata.
Potem me je izdal.
Zdaj bom uničil čisto vse, kar je ustvaril!
Zdaj!
Ni slabo za mucico, kaj?
Ne boš uničil Oogwayevega spomina.
Zakaj ne? On je mojega. -Bogomolka.
Jaz sem! Tvoj prijatelj!
Oprosti, Tigrica! Oprosti! Oprosti! Oprosti!
Oprosti!
Shifu. -Pripeljita ju.
Ne. Posvari Poja.
Mojster, prosim.
Pokazal ti bom pravo moč čija, brat moj.
Ne.
Oogway, odpusti mi.
Kaj praviš, Oogway? Mu boš odpustil?
Žadasto palačo si uničil, vendar ne boš nikdar zmagal.
Vedno se bo našel kdo, da te ustavi.
Kdo? Panda?
Njegov či je močan, ampak to ne bo dovolj.
Delil bo tvojo usodo.
Ne. -Z njim pa tudi vsi pande v tisti vasi.
Ja.
Po, upam, da si pripravljen.
Pleši, Lotos, pleši!
Kako je čeden!
Živjo!
To je pandji objem. -Hej!
Po.
Tigrica?
Kdo je ta? -Kdo je to?
Velika Progomucka!
Kaj pa ti zdaj tukaj? -Kai je napadel Dolino.
Premagal je vse mojstre Kitajske, tudi Shifuja in druge.
Vse je šlo, Po. Čisto vse. Čisto vsi.
Do zadnjega? -Do zadnjega.
Kaj pa moj lokal? O tem pozneje.
Zdaj je že na poti sem. Gre v boj s tabo, Po. In z vsemi pandami.
Koliko časa imamo? -Ne dosti.
Prosim, reci, da obvladaš či. -Na, primi dete. -Ata!
Čigavo je tole? -Nauči me skrivne tehnike čija. Takoj!
Ne, ne, več časa potrebuješ.
Spakirajte! Daj, bom jaz nesel. -Nimam časa. Nauči me, in to zdaj!
Žal nisi pripravljen. Hitro, vse spakirajte!
Pripravljen sem. -Ne še. -Ne razumem. V vsem sem te ubogal.
Obvladam dremež, poležavanje, mreže, kopeli.
Popolnoma sem se zlil s svojim pandovstvom. Zakaj me ne naučiš?
Zato ker sam ne znam!
Kaj praviš? -Ne znam s čijem. Nihče ne zna.
Nekoč davno smo znali. Zdaj je pozabljeno.
Si lagal? -Ne, jaz ...
Ja.
Zakaj? -Da ti rešim glavo!
Do zob oborožen manijak bi te izzval v boj.
Naj bi kar stal križem rok? Hladno opazoval?
Ja! Zato ker sem Zmajev vojščak. Točno to delam, borim se z norci.
Ker sem šel s tabo, nihče ni varoval Doline.
Nisem varoval prijateljev! Zato so zdaj ...
Zdaj so ... -In tudi ti bi bil!
Enkrat sem te že izgubil.
Ne bom te spet.
Ne morem.
S tem si me.
Mama! Dvigni me!
Po, tako me skrbi zate, da me niti to ne veseli, da sem imel prav.
Brž stran, stran, stran, kolikor te noge nesejo!
Stran? Kam pa lahko grem? -Kaj boš pa naredil?
Tu bom ostal in zmlel tisto pošast.
Po. Morda je res pošast, vendar je tvoj oče.
Ne njega. Kaija!
Ne!
Lačen? -Ne. V bistvu nisem.
No, samo enega.
Da veš, nisi bil edini, ki je lagal.
Z vama nisem šel zato, ker bi se bal, da bo Po tukaj ostal lačen.
Zate me je skrbelo. -Si se bal, da bom jaz lačen?
Ne. Bal sem se, da mi boš speljal Poja.
Kaj? -Vem. Bedasto.
Potem sem spoznal, da ne bom na slabšem, ker boš ti s Pojem.
Le Po bo na boljšem.
Veš, nisem s Pojem. To je preteklost.
Sin je jezen nate. Dobrodošel med starši.
Ne razumeš. Zlagal sem se.
Ne bo mi odpustil. -Jaz sem mu lagal 20 let.
Še zdaj misli, da se je izlegel.
Včasih z dobrimi nameni ravnamo narobe.
Poslušaj. Užaljen je.
Zbegan.
Pa še ves svet mora rešiti.
Potrebuje oba očeta.
Ne bo se obneslo. -Pa se bo.
Ne razmišljaš trezno. -Razmišljam. -Ne.
Ja! -Ne.
Vem, kakšen je Kai. Videla sem, kaj zmore.
Ampak on ni videl, kaj jaz zmorem.
Vušijev stisk s prstom? -To je moj adut.
Samo stopim do Kaija, ga zgrabim za prst, potem pa kaduš!
Nazaj v kraljestvo duhov. -Z njim je vojska žadastih vojščakov.
Vidi skozi njihove oči, ne moreš se mu prikrasti.
Ne boš se dovolj približal. -Vem, da bo šlo!
Ustavi ga lahko samo mojster čija.
Govoriš kot Shifu. Samo či, či, či! Či sem, či tja! Či, či, či, či, či!
Nisem mojster čija.
Ne vem, ali sem Zmajev vojščak. Ne vem niti, ali sem panda!
Sploh več ne vem, kdo sem!
Prav imaš. Ne morem ustaviti njega in njegove vojske.
Moral bi imeti svojo vojsko.
Tebe? -Ne samo mene.
Naju. -Vse nas.
Končno sem našel sina po toliko letih.
Niti konec sveta ne bo dosegel, da bi se spet ločila.
Saj ne znate niti kung fuja. -Naučil nas boš.
Kaj? Kako naj učim kung fu?
Še Tigrice nisem naučil, pa ga že mojstrsko obvlada!
Vem, da sem si zapravil zaupanje.
Vseeno mi verjemi, da bomo zmogli.
Lahko se naučimo kung fu. Vsi bomo kot ti.
Lahko ponoviš? -Da bomo zmogli? -Ne.
Da se lahko naučimo kung fu? -Za tem! -Vsi bomo kot ti?
Ja! -Bomo res? -Ne! Nikdar!
Pa tudi ni treba! To je mislil Shifu.
Ne krojim te po svoji podobi. To pando krojim v to pando!
Nesmiselne besede. -Vem.
Hvala, atka. -Malenkost?
Naredil bom nekaj, za kar nisem mislil, da bom kdaj znal.
Učil vas bom kung fu.
Družba, močan si, ko najbolj poudariš to, kar si.
No, kdo si torej? V čem si dober?
Kaj imaš rad? Zakaj si tak, kot si?
Ja. Dobro, dobro. Še enkrat.
Dobro. Še enkrat.
Dobro, dobro, dobro. Še enkrat.
Progomucka! Progomucka!
Hitreje, hitreje! Zavrti trak! Stisni ta hlod!
Stisni hlod, kot da se boš za vse večne čase poslovil od njega.
Više! In malo bolj proti levi ciljaj. Vem, da zmoreš!
Glejte, da niti eden ne pade na tla!
Čakaj, čakaj, Progomucka!
Dobro! Poskusi s tem.
Poskusite s temi!
Dobro! Poskusi s temi.
Zdaj so pripravljeni.
Kaj?
Dobro poslušajte, ker bom to ponovil samo še desetkrat.
V vas je mogoče priti samo tukaj.
Cmokovski vod se bo postavil tukaj, piškotni vod pa bo tu.
In na moj znak bosta oba voda ...
Ja, že prav. Nudeljni vod bo šel ...
Ni važno. Najbolj si morate zapomniti, da je to točka, kjer ...
Ja, lahko bi vedel. Zapomnite si, le eno. Zamotite žombije,
da se bom lahko približal in z Vušijevim stiskom zgrabil Kaija.
Razumete? -Ja!
Pande, na tri! Ena, dve, tri, Pan ...
Družba ... Ni važno, o tem bomo pozneje.
Želim si, da bi to znal, sinko.
Ne skrbi, ata. Saj ...
Prišel je.
Temu se reče dramatični prihod!
Ti si verjetno Zmajev vojščak.
Ti pa si Kai!
Zver maščevanja, Povzročitelj vdov!
Ja! Končno! Hvala!
Za to bi ti skoraj prizanesel. -Prizanesel bi mi?
Prizanesi mi s čvekanjem. Prav? Dajva že.
Najprej bom izpil tvoj či, potem pa še či vsakega pande ...
Bla-bla! -V tej ... - Bla-bla!
V ... -Bla-bla.
Ti bajsast mali ...
Zberite vse.
O, ne, hudo. Vsi ste pozeleneli.
Bogomolka, ti ne. Od nekdaj si zelen.
Zdaj? -Počakaj na znak.
Začenjamo!
Cmokovski vod! -Pripravljen? -Polet!
Trebušni ... -Gong!
Se hecate? -Ja! -V polno!
Oprosti, Žerjav.
Jajčni vod! Servirajte jim!
Tukaj sem, gospod žombi!
Tudi tebe še ne poznam.
Nudeljni vod!
Plesali boste z živo grozo!
Super!
Progomucka! -O, ne.
Daj ga. -Žleht si!
Ogenj!
Ogenj v luknjo!
Ja! -To, mulčki!
Super vam gre!
O, ne! Mojster Shifu!
Ne morem ga udariti.
Jaz pa! -Tudi jaz zlahka.
Dvoatna obramba! -Levi ata! -Desni ata!
Hvala, ata. -Enako, ata!
Dobro nama gre! -To, atka!
Ja!
Nažgali smo jih. -Stojte. Dovolj!
Marš ven ...
Še zaključek.
Najin fant!
Žal mi je, stari. Poslal te bom nazaj v kraljestvo duhov.
Kaduš!
Prav, ni pomagalo. Še enkrat bom poskusil.
Kaduš! Kaduš. Kaduš. Kadu ... Kaj za ...
Čakaj, ne! Deluje. Ne. Ne!
Ne, pa ne.
Te je tega naučil Oogway? Smola.
Deluje le na smrtnike.
Jaz pa sem duhovni bojevnik. Sem!
Sin!
Po!
Motil sem se. Žal mi je. Bežite. Stran!
No, Oogway, tale naj bi me ustavil?
Vzel mu bom ves či, potem pa še drugim!
Ti zguba ...
Si res mislil, da me lahko pošlješ med duhove?
Navaden butast smrtnik si.
Deluje le na smrtnike.
Prav imaš. Poslati te ne morem.
Lahko te pa odpeljem. Kaj je tam?
Kaj? -Po! -Sin!
Kaduš! -Sin!
Ne!
Kaj je to? Kje je Po?
Odpeljal je Kaija. Rešil nas je.
Ne.
On je rešil nas, kdo bo pa njega?
Kraljestvo duhov, tu sva!
Dol z mene, ti ...
Sem sva prišla?
Sam si kriv. Jaz sem hotel to končati v navadnem svetu.
Prav, bova pa tukaj!
Daj, sinko. Bori se!
Moramo mu pomagati. Moramo pomagati!
Vsi pridite malo bliže. Tako, v tesen krog. Dajmo.
Skupaj bomo zmogli.
Po, pokazal si nam, kdo smo v duši.
Jaz sem oče.
Prijateljica. -Brcalec cmokov.
Smrtonosen bojni stroj. -Objemalec.
Nunčaki bejba.
Progomucka.
Družina.
Super!
Kdo si? -Tudi sam sem se spraševal.
Sem sin pande? Ali sin gosaka?
Učenec? Učitelj?
V resnici sem to vse.
Jaz sem Zmajev vojščak.
Razumeš? Vidiš tega zmaja?
Zmlel te bom kot grom in strela!
To je carsko!
Trebušni gong.
Repna klofuta.
Nekaj bi prigriznil, ker sem sestradan.
Dajva že!
Pazite!
500 let sem čakal, da sem Oogwayu vzel či.
Tudi tebi ga bom, pa če čakam še 500.
Čveki-čveki bla-bla. Bla-bla.
Če res hočeš moj či, ga vzemi.
Ja.
Vsa moč je moja!
Ne! Preveč je.
Preveč je! Ne!
Ne!
Kam je izginil?
Živi smo! -Pajdaš!
Še sem zelen. Nisem rešen! Čakaj. Saj sem zmeraj tak.
Ščipobiba. -Nisem lutka, ne stiskaj me!
Tipalka groze! -Kje je pa Po?
Veš, kje je Po? -Ne. Ni z nami?
Po? Po?
Zakaj se ni vrnil?
Zmajev vojščak. -Oogway?
Ne morem verjeti.
Pa kako se svetiš. -Ti se tudi.
Prima. Vrhunsko ogrinjalo.
In ko tečem z njim, je še bolj kul.
Pristaja ti. Zrasel si. -Ja. Malo bi moral zmanjšati porcije.
Odrasel.
Kot sem upal, da boš, ko sem poklical tvojega očeta.
Pošto iz vesolja si poslal ti! -Ja.
Vesolje te je potrebovalo. -Mene?
Končno si postal panda, kakršnega si nosil v sebi.
Kako si vedel, da bom? -Ko sva se spoznala,
sem uzrl prihodnost kung fuja.
In preteklost.
Videl sem pando, ki ju lahko združi.
Zato sem te izbral, Po.
Ker si oboje, jin in jang.
Ti me boš nasledil.
Jaz? Ne morem je vzeti.
Kar vzemi. Jaz imam še večjo.
Mislim, ti si moder in razsvetljen. Jaz pa ...
A res? -Ja.
Kaj bova pa zdaj? -Ti povej.
Ne. Oogway, počakaj!
Saj nikamor ne bom šel. Tu živim. -Pa res.
Ti se odloči, ali boš odšel domov.
Čakaj. A lahko grem? -Kdo ve? Nisem poskusil.
Po!
Res letiš!
Ata. Ata. Atka!
Sin! -Sin!
Nikoli več mi ne izgini v cvetnih lističih.
Bala sva se najhujšega. -Ne, rešili ste me.
Vsi skupaj.
No, pridite k meni!
Stisk!
Mojster Shifu!
Učenec je končno postal uči... Čakaj. Od kod ti tole?
O, tole. Oogway mi jo je dal, ko sem bil med duhovi.
Jasno, kaj pa. -Mislim, da obvladam či.
Se razume.
Me boš naučil?
Pripravljeni!
Opica! Pomagaj! -Ščipobiba!
Zvlecite jo stran!
Zdravo.
Kaduš.
Pandja astma.
KONEC
Prevod: Nives Košir