Искам да те представя на някои хора.
Повярвай, че мога да накарам нещата да ти се случат.
Предпочитам да си кротувам и да пия по едно с моите хора.
Искам да съединя чука и лоста. - Трябва да го запоиш.
Това е чукост. - Ще бъдем богати.
Зак скъса с мен. - Да си останем тук. Само ти и аз.
Ана беше най-добре, когато бяхте заедно.
Ракът е в костите ми. Шансовете не са добри.
Не, скъпа! - Беше хубаво пак да видя Антонио.
Здравейте.
Чикагска полиция
Добро утро.
Колко е часът? - 7:15. По-добре да побързаш.
Проспала съм алармата.
Антонио си тръгна. Каза да не те будим.
Добре. Дайте ми 10 минути.
Разбирам.
Не... Наистина не мисля, че ще успея утре.
Искаше ми се да мога. Вероятно ще бъда на работа.
Добре, да. Благодаря. По-късно пак ще поговорим, става ли?
Трябва да тръгвам. Чао.
Двойна смяна ли ще караш? - Какво?
Чух те да казваш, че утре пак ще си на работа.
Не...
Добре.
Тази сутрин ти ли ще шофираш, или ще пътуваме отделно?
Не, аз ще шофирам. - Добре, защото парното ми се повреди.
Рано сутринта. - Да, разбира се. Болезнено е.
Какво е това? - Малък подарък за мен.
Днес е годишнината на отряда.
На тази дата преди 9 години е започнал работа в спасителния отряд.
Не те ли преквалифицираха преди 7 години?
Дойдеш ли в отряда, оставаш завинаги.
Премести го долу. Да не си удряме коленете.
Я вижте! - Това вече не е масата на отряда.
Сега е официалното място за дрямка на Габриела Доусън.
Знаех си, че идеята е лоша.
Автомобил 81, линейка 61, ПТП, Саут Оукли Булевард 91.
Леле!
Ей, ей, почакайте! Леле!
Г-не, не мърдайте! - Главата ми кърви.
Ако мърдате, колата ще падне и ще доведе до още по-лоши травми.
Отис, Кид, подпрете от високата страна с хидравлични крикове.
Мауч, Хърман, стабилизирайте ниската страна с дървени трупчета.
Разбрано.
Г-жо? Добре ли сте?
Очите на водачката са отворени. Но не говори.
Не виждам въздушни възглавници. Воланът може да я е ударил здраво.
Вероятно е в шок. - Не искаш ли да пробваш?
Г-жо, как се казвате?
Името й е Холи. Бойлан. А аз съм Скот.
Какво се случи, Холи? - И аз бих искал да знам.
Кажи им, скъпа. Как се случи?
Една количка за пазаруване се движеше сама на паркинга. Щеше да ни удари.
Аз само завъртях волана, а кракът ми се хлъзна.
Внимателно! - Подпрете крака си.
Само...
Не, не! - Махнете това глупаво нещо от мен.
Г-жо, не си мърдайте главата, докато не стабилизираме врата.
Той...
Съжалявам за всичко това.
Случва се през цялото време. Може би не точно същото,
но, повярвайте ми, виждали сме и по-лоши неща.
Готов ли си да я преместим? - Да.
Има ли още нещо, което искате да ми кажете?
Не мога.
ПОЖАРНИКАРИТЕ НА ЧИКАГО сезон 6, епизоди 14-15
Не е необходимо да проверявате показателите ми. Добре съм.
Какво му става? - Отказа лечение.
Казах му, че може да има вътрешни наранявания, но той настоя.
Отиваме в Чикаго Мед. Женени ли сте? - Да.
Момент, почакайте. Тя е добре.
Просто ще изчакаме в автомобила. - Не, тя не е добре.
Има травма на главата и ще я откараме в Мед.
Тя може да откаже лечение също като мен, нали?
Нали?
Холи, кажи им, че отказваш лечение. - Г-не, може ли да поговоря с вас?
Стойте тук. Какво има?
Погледнете колата си. Някога виждали ли сте нещо подобно?
Хърман, Мауч, занимавате се с това отдавна.
Виждали ли сте нещо такова? - Определено за първи път.
Аз също.
И какво? Дори не гледах.
Бях на телефона. В следващия...
Ей, един момент! Какво...
Какво става тук? - Ще проверим състоянието на жена ви.
Тя ще бъде в Чикаго Мед. Но щом отказвате лечение,
може да изчакате ченгетата. Те ще искат да говорят с вас.
Да вървим. Съберете багажа.
Какво е усещането? - Всички завиждат.
Как ще го опазиш от трета смяна? - Ще му сложа надпис забранено.
Къде бяхте? - На произшествие.
Има насрочена среща за продажба, а аз не знам нищо?
Да, вярно. - О, да.
Ник Портър! - Здравей, Джулиан!
Какво става? - Благодаря ти, че ни повика.
Съжалявам. Появихте се, без да знам, че вие сте хората, включени в играта.
С тези тениски.
Говорих с моя приятел Ник за брилянтното ти изобретение.
Каза, че търси нов продукт за представяне.
Аз пък говорих с Джулиан в офиса на началника, и се запитах
защо да не разполагаме с двама продавачи?
Как ще платим за всичко? - Не се тревожи за това, Круз.
Трябва да похарчиш, за да спечелиш. - Похарчих доста, за да направя
прототипите. - Ще го обсъдим по-късно.
Целта на срещата е търговските ни представители да получат поръчките си.
Фантастично. С Ник обсъдихме въпроса.
Решихме, че можем да започнем от Мидуест.
Аз поемам Индианаполис, Канзас Сити, Сейнт Люис.
Аз ще се заема с Минесота, Уисконсин, Мичиган, Охайо.
Смятаме, че ще спечелим добри пари. Само да доставим няколко поръчки
и ще говорим за печалба, а не разходи. - Именно.
Знаеш ли кое беше последното подобно нещо, което съм виждал?
Одеялото Снъги с ръкави.
Да.
Видях зет ти тук. - Да, мисли, че от чукоста
ще паднат добри пари. Казах му, че не искам да знам нищо.
Тревожи ли те нещо, капитане?
Да. Произшествието тази сутрин.
Автомобилната катастрофа. Жената шофирала, съпругът седял до нея.
Бяха добре, но когато отидох да й сложа цервикална яка,
видях, че има синини, които не бяха от инцидента.
На врата й, бяха започнали да избледняват.
Имам номера на колата. Мислех да се обадя на Антонио.
Но няма много, за което да се хванем.
Чакам Доусън да се върне от Мед,
за да сравним наблюденията си. - Добре. Обади се на Антонио.
Но искам да е ясно. Другото след това...
... е полицейска работа.
Разбира се.
Как е тя? - Главата й е добре.
Видя ли синините? - Видях ги. Не ми харесват.
Но пациентката каза, че се е подхлъзнала в банята.
Не съм детектор на лъжата. Това е работа на брат ми.
Не, тръгваме си! - Трябва да останете под наблюдение.
Тя си тръгва. Това не е фашистка държава. Все още.
Може да си тръгнем, когато поискаме. - Настоятелно ви препоръчваме...
Г-не, жена ви е с рана на главата. Ще я задържим, докато...
И аз имам рана на главата. Да съм се оплаквал?
Тя очевидно е добре. - Защо не помислите малко за жена си?
Добре, знам какво е това. Претърпяваш малък инцидент,
а получаваш раздута болнична сметка. И застрахователите се залепят за теб.
Да не мислите, че нямам достатъчно разходи заради счупената кола?
Кой ще ми приспадне сумата? - Ако проблемът е финансов...
Ех, хора, нищо не разбирате! Цялата система е залепена за нас!
Ще подпишем каквото е необходимо. Отказваме лечение. Да си вървим, Холи.
Да, трябва да го чуя от нея.
Чувствам се добре, д-ре. Искам да се прибера у дома.
Извинете.
Благодаря.
Тя отказа лечение, но нямаше избор.
Изпитва ужас от него. - Съобщих рег. номер на Антонио.
Той ли ще отиде? - Предложи да прати полицай на адреса
за проверка, но съм виждал как такива неща са се обръщали срещу нас.
Казах му, че първо ще намина аз. - Добре. Ако някой може да я убеди
да потърси помощ, то това си ти. - Е, не съм сигурен. Но ще опитам.
Имате ли някакво противогрипно лекарство в линейката?
Защо? - Май съм хванал грип.
Не и днес. Постави се под карантина. - Благодаря ти за загрижеността.
Знаеш ли как плъзват из пожарната тези неща.
Скоро линейката ще е празна.
Изчезвай.
Ще включваш грила? - Може би.
Бургери? - Филе.
Оставих си ръкавиците в колата ти.
Ключовете са на бюрото в офиса. - Супер.
Многопрофилна болница Спрингфийлд
Водоустойчиви са. - Да.
А не непромокаеми. Впечатляващо е.
Откъде знаеш? Но размерът им...
Искаш ли сандвич? Оставих... - Не, не искам сандвич.
Искам да знам за сделката с чукоста. - Сделката?
Сделката е, че ще станем богати. - Точно за това става дума.
Ние нямаме сделка. - Разбира се, че имаме!
Стиснахме си ръцете. - Не сме си стискали ръцете!
Нямаше ръкостискане. - Не искаш ли да си партньор с нас?
Искам. Просто...
Вие действате много бързо. Търговски представители, тениски с лого...
Това ме подсеща. Добре.
Джо Круз - Чукост Управител и Изпълнителен директор
С Мауч си казахме, че това е твоята фирма, Джо.
Да, ние влагаме малко пари за инвестиции,
но находчивостта и упоритостта са си твои, те създадоха това нещо.
Ти си директорът и вземаш 51% от фирмата, нали?
Хърман и аз ще си разделим останалите 49%.
Ами Брет? - Какво за Брет?
Чукостът нямаше да съществува без твоята помощ за прототипите.
Брет получава 10% от фирмата. - Мисля, че заслужава малко...
От вашия дял. - Съвсем разумно е.
Никога не съм притежавала част от...
Мисля, че се разстрои от щедростта ти, Джо.
Да поговорим за разходите.
Съжалявам.
Не трябваше да поглеждам към сандвича с пилешко.
Искаш ли да си починеш малко? - Не, добре съм.
Може да е нещо психосоматично, понеже Отис каза, че е болен от грип.
Сигурна ли си? - Така мисля.
В един момент се чувствам уморена и ми се гади.
В следващия съм добре. Не знам какво става.
Чувствах се така и сутринта. И вчера.
Брет.
Какво?
Да не си бременна?
Закъснява ли ти?
Антонио?
Усещах миризмата на месо по целия път от Пожарна 21.
Какво печеш? Филе на слаб огън? - Да, остават още пет часа.
Значи съм пристигнал прекалено рано.
Добре.
Виж, знам, че бях малко строг с теб. - Малко?
Винаги съм бил като слон в стъкларски магазин. Но и магазинът си го бива.
Добре, протягам ти ръка
и ти казвам, че съм на твоя страна.
Добре. Това ще ти допадне. Ще вечерям със заместник-комисаря.
Франк е стар мой приятел. Стив Мичъл и Гил Танър от Кметството.
Все добри хора. Не те притискам. Но това не са нечии говорители.
Те са твой тип хора.
Работят здраво. Опитват да направят Чикаго по-силен.
Не обичаш политиката. Ясно ми е.
Но може да настъпи време, когато ще се нуждаеш от нещо.
Ще е добре да потърсиш помощ от приятелско лице.
Кога е вечерята? - Утре. В 19:30.
Ще ти пратя съобщение с подробностите.
Добре. - Да? Чудесно.
Ще се видим утре. Прати малко от барбекюто на 21-ва.
Г-жо Бойлан?
Г-жо Бойлан. Аз съм кап. Кейси от Пожарна 51.
Исках само да проверя как сте след инцидента тази сутрин.
Моля ви, съпругът ми е горе. Ако научи, че говоря с вас...
Знам с какво си имате работа. Мой близък човек преживя същото.
Благодаря ви за загрижеността, капитане. Довиждане.
Холи...
Има места, на които да потърсите помощ.
Никой не може да ми помогне.
Ясно е, че тя живее в постоянен страх от този тип. Дори е загубила надежда.
Проверих Скот Бойлан. Оказа се, че сме се сблъсквали с него.
Полицията е посетила имота му заради два различни случая.
Отзовах се и на двете обаждания, докато бях униформена.
Семейна история. - Чудесно.
Първия път съсед съобщил за силен шум.
Когато пристигнахме, мъжът ни посрещна отвън и ни каза,
че си губим времето. Съпругата заяви, че се е подхлъзнала във ваната.
Арестувахте ли го? - Не. Тя звучеше убедително.
Точно това е проблемът, началник. - Без жертва няма престъпление.
Не можем да го арестуваме без оплакване.
А вторият случай? - След месец се обадиха на 911.
От същата къща, но затвориха. - Как така?
Получихме обаждането, но на телефона нямаше никого. Диспечерът ни изпрати.
Веднага разпознах къщата. Жената каза, че искала да набере 411.
Но се държеше за корема, а кокалчетата на съпруга й бяха зачервени.
Арестувахте ли го? - Да, Атуотър му сложи белезници
въпреки възраженията на жената. Не знам какво е станало.
Явно обвиненията са били свалени, защото не е имало дело.
Трябва да пипнем този тип.
Как ще сложим край на това? - Ти говори с жената.
Аз ще опитам да говоря с Бойлан. Ако надуша нещо,
ще го арестувам. Ако не... - Ако не...
Поне ще знае, че го държим под око. - Това е идеята.
Сега кротувай, докато ти се обадя.
Нищо не ми би харесало повече от това, отново да закопчая този тип.
Толкова внимавахме. Не разбирам. - Не бързай със заключенията,
преди да сме отишли в Мед. - Не може да отидем в Мед!
Закарай ме до някоя аптека. Далеч от нашия район.
Болничният тест е по-надежден индикатор.
Не, права си. Аптеката е по-добра идея.
Най-добрият.
Как сте днес?
Може ли...
Иска да провери дали мъжът ми ме е забременил.
Добре.
18 долара и 42 цента.
Г-жо?
- Задръж рестото.
Добре ли си?
Не.
Ето какво. Да знаеш е по-добре от това, да не знаеш.
Не може да съм бременна, Габи.
Първо да стигнем дотам.
Хайде.
Това не е добре. - Какво има?
Отис, ще можеш ли да платиш наема ми този месец?
Като заем до следващата заплата.
Разбира се. - Какво става, Джо?
Нищо, просто написах много чекове, за да направя прототипите.
Парите ми са на изчерпване. - Добре, виж.
С Мауч ще платим нашия дял. - Какво? Не, няма начин!
Аз съм изпълнителен директор. Трябва да похарча, за да спечеля.
Е, похарчих. Сега се надявам да успеем.
Не ми изглежда правилно. - Кажете, ако се обадят Ник и Джулиан.
Разбира се, но нали знаеш...
Ще отнеме време.
Трябва ли ти помощ? - Арън ползвал ли е помощ при хоумрън?
Искаш да кажеш, че контролираш положението?
Правил го е Бейб Рут.
Когато отидох да взема ключовете ти...
Кълна се, че не съм си пъхала носа.
Видях писмото на бюрото ти.
От Спрингфийлд.
Защо не отидеш?
Не е добра идея.
Разбира се, че е добра идея.
Мислиш, че не можеш да се справиш?
По-добре да не се месиш в това, става ли?
Познавам те добре, Кели.
Ти можеш. Можеш да се справиш.
Всъщност... Ще ти се наложи.
Аз също ще дойда.
Ще ми благодариш по-късно.
Къде е той? Къде е онзи пожарникар?
Ето го. Ти ли изпрати ченгетата при мен?
Защото ще ти откъсна миризливата глава!
Биеш ли жена си, здравеняко? - Върви по дяволите!
Виждаш ли какво е да ти отвърнат? - Не се бъркай.
Качи се в колата и се разкарай оттук или ще му позволя да ти срита задника.
Майната ви на всички!
Следващия път няма да ме видиш, като идвам, чу ли?
Ей, достатъчно! Ти! Махай се.
Отидохме да говорим с двамата. Тя запя старата песен.
Подхлъзнах се във ваната. Паднах по стълбите.
С вързани ръце сме. - Той ме заплаши. Арестувайте го.
Имаше половин дузина свидетели. - Да, бях там.
Може да го задържим за 90 дни, ако няма добър адвокат.
Ако има, ще влезе и ще си излезе. - Докато е по-далеч от жена си,
ще поговорим с нея насаме. - Има много приюти за такива жени.
Казвам ви, виждала съм това и преди.
Ако тя не иска, няма да отиде. Независимо от всички брошури
и от всички разговори. Трябва сама да го реши.
На паркинга тя е била на волана. Той си е гледал телефона.
Колата се завърта и паркира върху купчина колички.
Не мисля, че е било инцидент. Когато извадихме мъжа й от колата,
тя ме погледна. Беше отчаяна. Почувствах го.
Търсеше спасително въже. Ще й дам едно, преди той да я убие.
Добре. Знаем какво да правим.
Ще говоря с Ричардсън от Тежки престъпления. И Шарлийн,
тя е адвокат на такива жени. Ще включим и нея.
Благодаря. - Добре.
Уведомете ни, ако може да помогнем с нещо.
Да се обадя ли в Престъпления? - Да.
Ето я и нея.
Аз ще взема това. Здравей, Антонио. - Здравей, сестричке.
Ще се обадя на сержанта. - Да, добре.
Съжалявам, че си тръгнах рано. Но беше толкова сладка, сгушена
и със затворени очи. - Да. Е, аз...
Ако не бях на работа, щях да остана през целия ден.
Хей, какво става?
Не знам.
Всичко е наред. Какво има?
Антонио, трябва да...
Автомобил 81, отряд 3, линейка 61, Уест Кълъртън 525.
Уест Кълъртън ли казаха? Това е домът на онзи тип
Скот Бойлан, бияча на жени. - Да вървим.
Автомобил 81, минете отзад и проверете първия етаж.
Спасители, претърсете основно втория етаж.
51, да построим линия.
Отис и Мауч, проветрете покрива. Хърман и Кид, с мен.
Да разчистим стаите, за да помогнем на спасителите.
Кап, Тони, проверете спалните от северната страна. Круз, ела с мен.
Ще разчистим от юг. - Предполагаме, че къщата принадлежи
на мъжа, който опита да се сбие с Кейси в пожарната.
Може да е тук. И да е агресивен.
Да вървим!
Тони, Кап, разчистете онези стаи. Круз, ела с мен.
Началник, вторият етаж е погълнат от пламъци.
Пожарната! Отговорете!
Идете оттатък. - Прието!
Пожарната, отговорете! - Пожарната, отговорете!
Пожарната! Отговорете!
Няма изход за навън.
Доусън, Брет! Водим ви мъж, на 30, дишащ
и в безсъзнание! - Прието. В готовност сме.
Господи! - Пожарът е ограничен на втория етаж.
Холи. Чуйте ме.
Знам, че искате да говорите. Знам защо разбихте колата.
Защо направихте това.
Човекът, когото познавах и който премина през това,
беше майка ми.
Тя отиде в затвора за дълго заради начина, по който се справи.
Вие може да тръгнете по същия път
или да отидете в приют.
Ще се оправите. Обещавам ви.
Очаква ви живот, който дори не сте си представяли.
Благодаря.
Има дълбоко разкъсване отстрани на главата. II-III степен изгаряне.
Незначително обгазяване.
Брет. - Белите дробове звучат слабо.
Как е получил тази рана?
Видях го да пада в огъня.
Да, точно така. Удари си главата на таблата на леглото.
Това ми е достатъчно.
Огънят е потушен! Второто претърсване завърши, началник!
Върнете се да им помогнете за огледа. - Прието, началник.
Ник Портър току-що ми писа. Вече има поръчка за покупка.
Какво? Благодаря ти, Боже! - Къде, кога? Колко броя чукост?
Отис, задръж онзи заем, приятел. - Не съобщава подробности.
Ще изпрати факс в пожарната. - Добре.
О, Боже!
Ще възстановим на пожарната парите за мастило
и хартия, разбира се.
Сменила си прическата? Харесва ми. - Хубава е.
Изглежда добре.
Два? - Сигурно пожарната е малка.
Да, в Апълтън.
Два? - 51% от 330 е...
168.30 долара. - Приспадни и комисионата.
Знаеш ли какво?
Хайде, Джо. Ще те почерпим една закуска.
Навярно Дени има огромен чукост.
Не е готино!
Бърджис е говорила с женския приют Монмаут,
имат свободно място.
Холи Бойлан е приела. - Това е страхотно.
Съпругът е дошъл в съзнание. Няма да повдигне обвинения.
Знаех, че ще се случи, началник.
Видях, че е на края на силите си. - Достатъчно за това.
Ти постъпи добре.
Хайде.
Да тръгваме, съквартиранте.
Радвам се, че успя да дойдеш. - Доволен съм, че съм тук.
Това дори нямаше да е възможно,
ако Кели не го беше започнал. - Е, ти пое управлението.
Иска ми се да бях направил повече. - Направи много.
Имам удоволствието да отворя детска градина Ана Търнър,
част от нашата грижа и подкрепа за семействата с деца,
болни от рак. Ана Търнър беше светъл лъч в тази болница.
Целта на детската градина е да разпространи този лъч,
тази надежда, светлината, която тя олицетворяваше.
Какво имаш предвид? Аз съм роден навигатор.
Ще се съгласим, че не сме съгласни.
Благодаря ти, че ме накара да отида.
Ако се нуждаеш от нечия подкрепа, аз съм твоето момиче.
Знам.
Ходил ли си в закусвалня Харло?
Правят най-добрите млечни шейкове. Хубави са!
Изобщо не ни е на път. - Само ще отскочим до там.
Не, не мога.
Приех да вечерям с Грисъм и няколко важни Чикагски клечки.
Няма да успея да отида навреме. - Добре.
Тогава, газ до дупка.
Благодаря, че дойде. Не можех да го направя сама.
Разбирам. Тук съм, за да ти помогна.
Благодаря ти.
Не спирам да повтарям на Антонио, че връзката ни не бива да е сериозна.
Че трябва да излизаме с други хора.
Но като го гледах днес, начина, по който се грижи
за уязвимите,
за хората в нужда...
Ще бъде страхотен баща.
Той е страхотен баща.
Той е, но...
Може би в момента си прекалено емоционална.
Може би.
Или може би е трябвало да стане така.
Казвай.
Не си бременна.
Това е добре. - Не, да.
Естествено.
Само че... Наистина си помислих...
Беше толкова откачено.
Ела тук, момиче.
Не е нещо, което можеш да решиш. - Защо? Това е моето име.
Хърман, подкрепи ме. - Какъв е проблемът?
Снощи с Лили бяхме в Молис Север
и някак си стана дума, че е доста инфантилно
всички да ме наричат Отис.
Инфан какво? Викаме ти Отис, защото се казваш Отис, Отис.
Дори не знаех другото ти име през първите две години.
Благодаря. И аз му казах същото. - Момчета, казвам се Браян.
Бях Отис, когато давах дежурства като кандидат.
Добре, но приключих с тази роля преди много години.
Никой няма да променя нищо. - Не променям нищо.
Пожарникарските прякори са свещена традиция.
Те са знак на близост, братство и уважение.
Знаете ли? Неговото име означава наполовина човек, наполовина треньор.
Казвам само, че думите имат сила. Отношението към мен като към кандидат
променя начина ми на възприемане. - Добро утро, господа.
Кой е поръчал
ограничено издание на Тардис ЛЕГО Д-р Кой?
Съгласен съм, бяха хубави. - Добре, тогава тези дни
ще отидем до Милуоки да посетим някои пивоварни, защото знам място,
което ще попадне в твоя топ 3. - Добре.
Какво ще кажеш за вдругиден?
Наистина ли? - Да, свободен съм.
Ще си запиша.
Севърайд.
Милуоки, а? - Е, ще видим.
Пожарна 51, автомобил 81, линейка 61, отряд 3.
Пожар в жилищна сграда, Норт Бел Авеню 5082.
Какво е станало? - Чу се пукот. Сякаш се спукват тръби.
След това в мазето избухна пожар. - Може да е газова експлозия.
Моля ви, родителите ми са вътре! - Автомобил 81, отряд 3, елате с мен!
Линейка 61, погрижете се за него. Батальон 25 до Централа.
Пуснете системата за оповестяване, Норт Бел Авеню 10144.
Газовите нива са в норма. - Пожарът е започнал след експлозия
с неустановен произход. Внимавайте. - Ще претърсим основно около мазето,
докато е още възможно. - Направете го. Отис.
Двамата с Кид огледайте горе. Хърман, Мауч и аз ще претърсим първия етаж.
Пожарната! Отговорете!
Началник! Намерих един, изглежда е бащата!
Спокойно! Ще се погрижим за вас. Синът ви е добре!
Момчета, да го вдигнем! - Пожарната! Отговорете!
Провери леглото! Аз ще погледна в дрешника!
Пожарната! Отговорете!
Мисля, че стаята е чиста! Да проверим в...
Какво беше това, по дяволите? - Мейдей! Мейдей!
Имаше изстрели! Отис...
Имало е изстрели. Тя каза, че са стреляли!
Да вървим! Веднага разчистете района.
Всички да се отдалечат. Батальон 25 до Централа,
стрелба на Норт Бел Авеню 10144. Изпратете полицейско подкрепление.
Какво, по дяволите, става вътре? Кой е този с пистолета?
Не знам!
Хайде, момчета. Хайде.
Татко! - Стой настрана!
Севърайд, забеляза ли стрелеца? - Не, не видях нищо.
Мисля, че се чуваше отгоре. - Отис и Кид са там.
Автомобил 81, докладвайте.
Автомобил 81, докладвайте!
Автомобил 81, чувате ли ме?
Началник, Кейси е! Обстрелват ни!
На първия етаж сме! От южната страна! - Излезте веднага. Това е заповед.
Прието! - Кейси! Почакай!
Там! - Да тръгваме!
Ранена е!
Улучили са я през тавана, докато се е криела!
Хайде.
Последвайте ме!
Отис, Кид, докладвайте.
- Отис! Отис!
Отис, кажи нещо.
Отис! - Намерихме и друга жертва. Обгазена.
Огнестрелна рана на гърба. - Мамо?
Мамо! - Нека медиците си свършат работата.
Не разбирате. - Отис. Кид.
Виждате ли стрелеца?
Защо стоим тук? Да отидем да ги приберем.
Никой няма да влиза, докато стрелецът не е локализиран и задържан.
Отис, Кид, докладвайте!
Началник, Кид е! Аз съм добре,
но Отис е с куршум във врата и изглежда зле.
Никой да не мърда! Няма да влизате. Помощта е на път.
Кейси, автостълбата до прозореца на втория етаж.
Ще останеш долу зад автомобила. - Началник, нямаме...
Нямаме време за автостълбата. Нека да влезем вътре.
Разреши ми да вляза. - Вътре има действащ стрелец,
рискуваш изобщо да не стигнеш до тях. - При цялото ми уважение, началник...
Разчистете пътя.
Майната му!
Севърайд, стой! Хей!
Нито стъпка повече.
Началник. Трябва да чуеш това.
Какво? - Няма никакъв стрелец.
В стаята си имам оръжия.
И кутии с муниции в дрешника.
Някои са заредени. - Я почакай!
Имаш заредени пистолети вътре и не се сети да кажеш на никого?
Круз! Дръпни се.
Кид, няма стрелец.
Но в пожара има муниции. Намери начин да се махнеш оттам.
Стела! - Кели, внимавай!
Залегни!
Внимавай! - Ранена ли си?
Не мисля!
Станцията ти!
Не се тревожи за мен! Добре съм! Трябва да измъкнем Отис оттук!
Ще го занесем до прозореца!
Началник, трябва ми стълбата с носилката!
Върви!
Добре. Да я вдигнем!
По-бавно!
Добре.
Поемаме го.
Готово! - Раз, два, три.
Ние ще се погрижим.
Отис, чуваш ли ме?
Кръвното пада.
С брадикардия е.
Хайде, хайде! Отис, чуваш ли ме?
Изпаднал е в неврогенен шок. Да му влеем допамин.
Подръж това.
Ще го дефибрилирам. Дръж.
70 милиампера при скорост от 80.
Не ни напускай, Отис.
Повишавам до 90. - Хайде, братко.
100.
Пулсът е 80. - Добре, да го откараме в Мед.
Кид. - Разбрано.
Колко е зле положението?
Зле е. - Ще оцелее ли?
Не знам, Джо. Опитваме се да го спасим.
Как е той? - Още го оперират.
Чакаме да ни кажат. - Станцията на Стела е спряла куршума.
Ребрата й са натъртени, но скоро ще я изпишат.
А собственикът на къщата? - Нямал представа, че в дома му
има заредени оръжия. Съпругата му е полужива.
Къде е хлапето? - Под наблюдение заради обгазяването.
Когато го изпишат, полицията ще го задържи.
Да не е смятал да води война по улиците на Линкълн Скуеър?
Кой родител позволява на дете да събира оръжия?
Родител, който е изгубил всичко.
Той добре ли е? Ще се оправи ли? - Не знаем. Лекарят не каза...
Откога го оперират? Какво му правят? - Наясно сме колкото теб.
Просто чакаме новини.
Операцията приключи. Излиза от упойка. - Каква е прогнозата?
По-добра, отколкото очаквахме. Куршумът не е улучил гръбначния стълб.
Одраскал е костта и се е забил
между прешлени C1-C2.
Какво означава това? - Означава, че е имал късмет, Хърман.
Рядко имаме възможността да станем свидетели на подобно нараняване.
Може ли да го видим? - Още е в безсъзнание,
но ако искате да го посетите, един-двама няма да навредят.
Иди ти. Като те види, ще се почувства по-добре,
отколкото ако му дадат всичките лекарства на света.
Джо. Ще дойдеш ли с мен?
Разбира се.
Д-р Чой, каква е перспективата в дългосрочен план?
Стабилен е, но това може да се измени. Куршумът е близо до гръбначния мозък.
Без интервенция има риск от инфекция, вероятно дори парализа.
Тогава защо се колебаете? - Процедурата е рискована.
Куршумът е до гръбначния стълб, плюс нарушение в кръвосъсирването,
което може да изисква трансфер на тромбоцити. Изборът не е лесен.
Надяваме се скоро да дойде в съзнание, за да реши сам.
Ще ви държим в течение. - Благодаря.
Браян...
Аз съм Лили.
Джо също е тук.
До теб сме, братле.
Не знам дали ме чуваш, но...
Исках да знаеш, че не си сам.
Цялата пожарна е тук.
Всички се събрахме заради теб.
Не знам какво се прави в такъв момент.
Справяш се чудесно.
В алтернативната вселена ли се взираш?
За един кратък миг си представих ясно бъдещето.
Антонио и аз заедно, изграждайки семейство.
Всички откачени възможности.
Знам, че е глупаво. - Не.
Ето я и нея.
Само лека драскотина, а? - Чувствам се странно, но да.
Ала станцията ми не е толкова добре. - Тя е наистина животоспасяваща.
Трябва да си я сложиш в рамка. - Не, благодаря.
Ако трябва утре да отсъстваш от Молис, ще те заместя.
Не, не, искам да дойда. Ще съберем средства за Отис, нали?
Разбира се. - Разчитай на мен, шефе.
Да поговорим. Веднага.
Началник, просто си вършех... - Аз ще говоря, ти ще слушаш!
После ще реша дали да не те накажа за неспазване на субординацията.
Не се подчини на директна заповед. Погледни ме.
И това не се случва за пръв път, дори не за пръв път говорим
на тази тема! Кажи ми,
ти ли си старшият офицер в Пожарната? - Не, началник.
Тогава какво, по дяволите, си мислеше, когато се втурна обратно в сградата?
Не мога да преживея това отново.
Ако ставаше дума за някой от вашите, нямаше да постъпвате така!
Ей! Какво става?
Ченгетата. Пускат хлапето да си върви.
Какви ги говорите? - Нищо не можем да направим.
Оръжията са легални и регистрирани. Няма престъпление.
Нямало престъпление! Приятелят ни е в Интензивното...
Хърман.
Съжалявам.
Момент. Пускат ли го? Не. Хей!
Не може просто да се измъкнеш! - Круз, престани!
Той знаеше, а ни остави да влезем. Ръцете ти са изцапани с кръв, хлапе!
Ръцете ти са изцапани с кръв!
Мисля, че се събужда. - Ще повикам лекаря.
Браян, чуваш ли ме?
Джо, главата ме боли...
Лекарят ще дойде ей сега.
Простреляха ли ме? - Пожарът възпламени мунициите.
В дрешника е имало заредени пистолети. Един куршум те улучи във врата.
Господи, боли ужасно!
А Кид?
Тя е добре. Вчера я изписаха. По нея няма и драскотина.
Лили е тук.
Отиде до автомата за кафе.
Хлапето, отговорно за случилото се...
Кълна се в Бог, ще си плати.
Искам да си отида у дома.
Да, знам.
Радвам се, че чувам гласа ти, Браян.
Наистина ме уплаши.
Браян? - Да, странно, че го казвам,
но ще те наричам както искаш.
Само не ни оставяй.
Ти си най-добрият ми приятел. Имам нужда да си до мен.
Аз също, човече.
Аз също.
Браян!
О, съжалявам!
Заболя ли те? - Не.
Така е идеално.
Наистина е идеално.
Как върви? - Цял ден не спират да идват.
Дори от толкова далеч като Морнингсайд.
Отис сигурно няма и представа колко го ценят.
Ако ботушът не се напълни до 9 ч., съобщи ми. Ще обруля някои клони.
Едва ли ще има такъв проблем.
Какво е това? - Нещата, които ще взема от вкъщи.
Които ще зарадват Отис. - Кажи, ако трябва да добавя нещо.
Очакваш ли някого? - Не мога да реша да бъда ли тук,
когато пристигне Антонио, или да си отида.
Не е необходимо да му казваш за теста, нали знаеш.
Всичко е наред. - Не става дума за това.
От месеци повтарям на Антонио, че не искам сериозна връзка.
Че трябва да се виждаме и с други хора.
Но сега започвам да си мисля,
че думите ми са просто фасада. - Какво означава това?
Означава, че искам да съм с него. Искам да дам истински шанс на нещата.
И искам да му го кажа.
Ужасява ме възможният му отговор.
Ако не реагира като истински джентълмен,
да знаеш, че ще си има работа с мен. - Знам.
Къде беше? - Имах работа в Академията.
Мисля, очевидно,
че утре не е най-подходящият ден
за пътуване до Милуоки. Може би след другата смяна,
ако Отис е... Ще трябва да направя инвентаризация на бара, но...
Може би. Както каза, случиха се много неща.
Засега да отложим пътуването, ще го направим друг път.
Разбира се, да.
Звучи добре.
Силви. - Здравей.
Притесних се, че не идваш. Тоест, не че се притесних, но...
Да, беше дълго дежурство. Но трябваше да намина,
за да се включа в помощта за Отис. - Разбира се.
Ако няма да се бавиш вътре, мога да те изчакам.
Мислех си да... - Не, разполагам само с минута.
О, разбирам.
Ще се видим друг път. - Да.
Силви.
Знам, че моментът не е подходящ, но понеже се движим в един и същ кръг,
не бих искал да го чуеш от някой друг.
Един приятел от Управлението ми уреди среща с непозната.
Значи...
Това е чудесно, Антонио. Благодаря ти, че ме предупреди.
Надявам се да мине добре. - Благодаря.
Ще се чуем скоро. - Да. Разбира се.
Грижи се за себе си.
Мисля, че спасихте живота ми.
Исках само да ви благодаря
и да ви кажа колко зле се чувствам
заради всичко, което се случи.
Не знаех.
Как е възможно да не сте знаели?
Човече, ще се изненадате
колко неща пропускате като родител. Дори не мога да посоча точния момент,
в който той започна да се изолира.
Не спирам да се чудя
колко пъти съм изпуснал възможността
да говоря с него...
Все си казвах:
утре.
Никога не е сигурно дали ще има утре.
Научаваме това, докато си вършим работата.
Началник, имаш ли секунда?
Да.
Само да ти кажа, че миналата смяна на пожара
не проявих неуважение. Просто реагирах, без да мисля.
Искам да знаеш, че това не биваше да се случва
и няма да се случи отново. Имаш думата ми.
Разбрано.
Кели.
Наясно съм, че претърпя много загуби през последните няколко години.
Но сърцето ти е силно. И това е добре.
Не искам никога да се предаваш. Но трябва да запомниш,
че дългът е начело.
Началник Грисъм и началник Уокър са тук.
Благодаря, Кони.
Влезте. - Уолъс.
Какво мога да направя за вас? - Чух, че са ранили един от хората ти.
Ужасна работа. - Да, но независимо от всичко
пожарникарите ми се справят добре. - Това е хубаво.
Реалността ни кара да се замислим за бъдещето на автомобил 81.
В какъв смисъл? - Мястото не може да стои свободно.
Пожарникар Звонечек ще бъде подложен на животоспасяваща процедура.
Той ще се върне на... - Ще видим какво ще стане,
но не може да оставим автомобила без човек за повече от 1-2 смени.
Разбрано. - Ще пратя на теб и капитана ти
списък на временните служители. Пак ще говорим.
Благодаря, началник.
Добре. Преди да започнем,
имам ъпдейт от болницата.
Отис е откаран на операцията, за която говорихме.
Ще ви съобщя новините веднага щом ги науча, а засега
нека просто се молим за него.
Информираха ме също така, че Саманта Хаберман,
която беше простреляна на пожара, е починала от раните си.
И какво означава това? Ще арестуват ли най-после сина за...
Това ще го решат полицията и прокуратурата, не ние.
Вижте, на последното дежурство преживяхме нещо ужасно.
За малко да загубим един от нашите. Искам всеки от вас
да загърби гнева си,
за да покажем на града кои сме.
Разбира се, началник. - Да, началник.
Добре. Свободни сте.
Пожарна 51, линейка 61, отряд 3, пожар в жилищна сграда.
Норт Бел Авеню 10144. - Къщата, в която простреляха Отис.
Да тръгваме!
Видях дима през прозореца. Нещо не беше наред.
Реших, че пожарът пак се е разгорял. - Добре, стойте настрана, г-не.
Лейтенант?
Да, и аз го чух. Да отворим това нещо.
Така си и мислех. Самоубийство.
Затворено е с верига отвътре. - И от тази страна.
Донеси хидравличните клещи.
Мога да се мушна отдолу. Не знаем колко газове е погълнал.
Действай бързо.
Кап, по-живо! - Прието!
По дяволите!
Изнасям го! Не диша! - Сложи го на носилката!
Не долавям пулс. Трябва да интубираме. - Ще включа дефибрилатора.
Добре, вътре съм.
Заредено. Дръпнете се.
Хайде, Патрик.
Зареждам на 300. Дръпнете се.
Има пулс. Патрик.
Патрик, чуваш ли ме?
Не, не! Не бива да правиш това, миличък.
Патрик.
Баща ти се нуждае от теб. Не можеш да го предадеш.
Ти прецака нещата. Не можеш да го промениш.
Но той знае, че не си искал нищо от това да се случи.
Недей да влошаваш положението.
Дай възможност на баща си да ти прости.
Дължиш му поне това.
Пулс 110. Да го закараме в Мед.
Началник? Отис всеки момент ще излезе от операция.
Чудех се дали ще мога да отида там.
Няма да те оставим сам. - Прието. Да вървим.
Благодаря, началник.
Някакви новини? - Той е добре. Слава Богу!
Лекарите казват, че е минало добре. - Може ли да го видим?
Да, можете. - Вървете, момчета.
Благодаря, Кейси.
Ето го. Вижте този човек.
Силен като бик. - Нещо не го усещам.
Цялата пожарна е в чакалнята.
Не съм свикнал да бъда център на вниманието.
Благодаря ви, момчета. - Възползвай се, докато можеш Отис.
Казва се Браян.
Вярно. Съжалявам.
Няма проблем.
И Отис става.
Чух, че Боден ти е дърпал ушите за неподчинение онзи ден.
Да, не искам пак да си го припомням. - Знам, че си е струвало.
Да се втурнеш в горяща сграда е едно,
но да си отвън, докато някой, когото обичаш,
е изложен на риск, никакво обучение
не може да ти помогне да приемеш това.
Кейси, казах ти, че аз не... - Да, знам какво ми каза.
Това чувство, тази връзка
няма да изчезне само защото не искаш да я има.
Съжалявам за прекъсването. Може ли да ви го отнема за малко?
Разбира се. - Как се чувстваш?
Сякаш черепът ми е строителна площадка.
Но сега се фокусирам по-лесно. - Добре.
Още няколко дни пилешка супа и почивка и ще мога да се върна в автомобила.
Това зависи от отдела. Ще мине време, преди да те върнат.
Аз съм търпелив човек.
Всичко наред ли е?
Нека да проверя нещо. Ще ме извиниш ли за момент?
Трябва ли да се притесняваме?
Сигурен съм, че не е нещо важно, нали?
Да, сигурен съм...
Че не е нещо важно...
Сега пък какво? - Нищо.
Разчиствам ненужните боклуци от шкафчето си.
Антонио ми даде тези, когато ходихме в Монтроуз Бийч.
Не съм ги използвала оттогава. Осъзнах нещо.
Да го чуем. - Трябва да продължа напред.
С нова гледна точка. Това включва и историята с Антонио.
Добре. Звучиш различно от снощи.
Технически, нищо не се е променило откакто направих теста, нали?
Вярно е. - Тогава защо да се чувствам различно?
Не исках сериозна връзка, за да имам и други възможности.
Това ново поведение ми харесва. Силно. Стабилно.
А и кой знае... Ако все пак с Антонио
ни е писано да бъдем заедно... - Ще промениш курса.
По-добре се придържай към първата част.
Да, права си.
Ново начало. Нов ден, нова Брет.
Амин.
Съжалявам, ние...
Здравей. Ще се бавиш ли тук?
Да, щях да започвам да правя инвентаризация.
Защо? - Мислех, че можем да отидем
в Шай Кафе, но ще го оставим за друг път.
Почакай. Кели.
Знам, че общуването не ти се удава особено,
но какво става с теб напоследък?
След пожара ме избягваш и стоиш на разстояние от мен.
Можеш ли поне веднъж
да ми кажеш какво чувстваш?
Превод: sugarv4, отбор МЪРЗЕЛИВЦИТЕ, с техническата помощ на nick