PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
PODLE ROMÁNU RICHARDA K. MORGANA
Sakra.
Sakra. Ne.
Kristin.
Mami?
Mami, kde jsi?
Kristin.
Mami.
To bude v pořádku.
- Kristin. - Slibuju, že to bude dobré.
Cože?
Je za tebou.
Vzdoruješ Bohu.
Kde jsi?
No tak!
Hřích bude adekvátně potrestán.
Co tím chceš říct, pendejo?
Tohle není skutečné. To je konstrukt.
Všechno je skutečné.
Zemřeli. Nahrál jsem to, abys to mohla znovu prožít.
- Kolikrát už jsem tady byla? - Už několikrát a zdaleka ne naposled.
Vymažu to a začneme znovu.
Ne.
Ne!
Ne.
Tohle je konstrukt.
Pokolikáté už?
Ještě rozhodně nekončíme.
Ne.
Pusť mě ven.
Slyšíš mě?
Slyší mě někdo? Pusťte mě ven!
Pusťte mě ven!
Taku!
Na lodi je jedna střelná zbraň, tahle.
Nedělej to.
Ty obušky způsobí při styku s bází poškození mozku.
Po pár vteřinách následuje skutečná smrt. Takže stůj.
Kurva.
TDČ IZOLOVÁNO
Je to pravda.
Zatracená Ava Elliotová.
Byl to můj nápad. Jen mi vyhověla.
Ani na chvíli si nemysli, že jsi mi tím hluboce neublížil.
Mám spustit poplach? Upozornit zaměstnance?
Ne.
Ostatní by věděli, že ho máme.
Najdi zdroj útoku.
Přišlo-li to z hotelu, udělej z té umělé inteligence nanoprach.
Ostatní přiveď sem.
- Rei, poslouchej mě. - Proč?
Mě jsi nikdy neposlouchal.
Služba Protektorátu, moje odvlečení jakuzou
i souhlas s pozváním Vyslanců. Ty jsi o všem rozhodoval.
To teď skončí.
HOTEL HAVRAN
Ten pulz všechno spálil.
Neběží to. Nemám signál.
- Vím. - Tebe to neznepokojuje?
Znepokojení jsem přeskočila a jsem přímo zděšená.
- Určitě se ten dip povedl? - Jo. Usmažila jsem tu mrchu.
To jsi neměla dělat.
Proč tě čidla nevarovala o mém příchodu?
Možná mají tvé systémy funkční poruchu?
Co...
se to děje?
Elektronový destabilizátor
Ne.
Slečno Elizabeth?
Zabíjejí mě v reálu.
Nemůžete zůstat. Přijdou pro vás.
Jednou museli přijít.
Ruku. Půjdete do počítačového pole. Do bezpečí.
Ne.
- Není čas diskutovat. - Půjdu, ale neotočím se zády.
Půjdu tomu vstříc.
Pošli mě k nebi.
Nedovolím...
Poznávám ten strom. Větve se rozpínají do všech stran. Všechny je vidím.
S vhodnými nástroji lze počítač zabít snadno.
Neodešleš-li mě, chytí mě.
Co přesně vidíte?
Spásu.
Smrt.
Mickey!
Střelils ho do báze, ty hajzle!
Pomstu.
Ještě mi možná řekněte, v jakém pořadí.
Je čas, abys mě poslal pryč.
- Nemůžu. - Ale ano.
Pošli.
Už jsi to udělal.
Tolik jsi mi toho dal.
Ať už být člověkem znamená cokoli, Eddie. Ty ses jím stal.
Nezasloužíš si být nazýván člověkem, ty mrzké stvoření.
A ty jsi mrtvý stroj.
My se uvidíme v pekle.
Posílám vaše vědomí do Hlavy v oblacích.
Buď opatrná, Lizzie.
O mě si nedělej starosti.
O ty zrůdy by ses měl bát.
...a věru, že v Nebesích andělů sbor,
sbor duchů pod mořem
nerozdělí mé bytí a žití, mou duši
od duše té krásné...
Čí je to báze?
Nebo spíše byla.
TDČ je tmavé, nikdo tam není.
Ať to byl kdokoli, už se neuvidíte.
Pojďme.
HLAVA V OBLACÍCH
Hej!
Syntetické pouzdro v rozvrhu na dnešek nemám.
Nemáš uvnitř co dělat.
Nechej mě hádat.
Přítel si tě chtěl dát do prvotřídního silikonu.
To bude Braeman z technického, že jo?
Jo.
Nenahlásím tě.
Sám jsem vždycky chtěl jedno vyzkoušet.
Hej. Ten pohled se mi nelíbí.
Tvař se, že to chceš.
Zlato, tenhle model se ti nelíbí?
Změním se, na co budeš chtít.
Ne. Pusťte mě dovnitř!
Tanako!
Musím s vámi...
Musím s vámi mluvit.
- Sem nemůžete. - Prosím!
Toto je místo činu. Nemáte tu co dělat.
Za mnou už nechoďte. Už ne.
Protože vám stále platí?
Ještě si myslíte, že jste lepší než já? Opatrně.
Nebo co? Upadnu v nemilost?
Toho se bojíte vy, je to tak? Že ztratíte vše, co máte?
Jistoty, práci, svůj život.
Tak abyste věděl, kapitáne. To už se stalo.
To si nás dva asi pletete.
Přišla jsem sem za správnou věc.
Já vím, že nemáte nejmenší důvod mi důvěřovat.
Věřím ale, že jste v nitru čestný. Také se o to snažím.
Ať už po mně chcete cokoli,
nejde to.
Odveďte ji odtud.
Vím, kde je. Vím totiž, kdo ji drží.
Stačí se mě jen zeptat.
Zeptejte se, kde je Ortegová.
Hej. Je to v pořádku.
- Hej. - Kovacsi?
Kristin...
- Já tě kurva zabiju! - Ne!
Ty děvko!
- Nechte mě! - Udělám, co budeš chtít.
Dobře. Tak si vyber, kdo přijde o bázi.
Nebo je nechám všechny zabít hned teď.
- Nedělej to. - Neudělám.
- Uděláš to ty. - Cože?
Je tam jedna střela.
Jednoho.
Vyber si.
Oni s tím nemají nic společného. Je to mezi námi.
Ty jsi je do toho vtáhl.
Je čas, abys vyspěl.
Proměna je vždy bolestivá.
Já jsem to však udělala a posílilo mě to.
Ty to zvládneš taky.
Musíš si jen jednoho vybrat.
V tom spočívá skutečná moc.
Odstřihni všechno, co tě oslabuje. Jedno po druhém.
Chop se té moci.
Buď na straně vítězů.
Nech je jít,
nebo vše ztratíš.
Vrať se ke mně, Taku.
Prosím...
To neuděláš.
Počkej. Prosím!
Myslíš, že bych tobě dala nabitou pistoli?
Ty bys pro ně riskoval život?
Myslíš si, že ji miluješ, že jo?
Já toho debila nemůžu vystát.
Jasně. Nejsi k mání a navíc jsi odsouzená k smrti.
Ty si vážně umíš vybrat.
- Tak já zabiju nejdřív ji. - Ne. Počkej.
Nedělej to.
Tak jo.
Dobře. Zůstanu.
Jen my dva. Jako dřív.
Jen je nechej jít.
Pro začátek to stačí.
Odveďte je.
Pohlídám ti je. Zabiješ je nakonec všechny.
A až k tomu dojde, ani ti na tom nesejde.
Co jsi zač?
Zaplatil jsem si patro pro sebe.
Nevolal jsem si o sado maso balíček.
Ačkoli si ho možná stejně vezmu.
Na účet podniku.
Zkusila jsem všechno možné, abych tě přivedla k rozumu.
Dělala jsem tu malou holku, co ti tak chybí.
Došla mi trpělivost.
- Vzpírej se a tvoje mušky zaplatí. - Co děláš?
Vyndám tu kameru.
Tu nahrávku nikdo nikdy neuvidí.
A když už jsme u toho, zbavme se i pouzdra.
- Ne. - Já jsem Met.
Bereme si cokoli, kdykoli.
- Jako ty Ortegovy děti? - Ty byly jen surovina.
Prostředek ke sjednání patřičné úcty.
Byly to jen děti. Jako jsme bývali my.
Myslíš, že to mám, protože se mi po ní stýská?
Nestýská.
Nenávidím ji.
Matka byla slabá. Zasloužila si smrt.
Připomíná mi to, že nemám být jako ona.
Rei-chan...
Neříkej mi tak. Už nejsem ta ubohá malá holka.
Zabila jsem ji...
a změnila se v něco silnějšího.
- Rychleji. - Nejde to.
- Bodls mě kurva... - Krvácí, nevidíš?
Bolest je výchovná. Varuje nás, abychom něco nedělali.
Měl ses z toho poučit.
Sem nemáte oprávnění ke vstupu. Vraťte se do pokoje.
Běž za Kovacsem! Běž!
Proboha.
Lizzie?
Ukážu ti, jak moc tě mám ráda.
Mrzí mě, že jsem tě tolikrát zklamal.
Samou láskou tě sním.
Držte ho pevně.
Já tuhle loď zruším.
Systémy běží přes terminály. Ona odstřihne napájení i zálohy.
My najednou vyhodíme všechny tři relé.
Pošleme tuhle svini k zemi.
Až řeknu, přepnete to.
Připravit. Pozor. Teď.
Kovacsi!
Pozor. Loď utrpěla závažný pokles výkonu.
Zahajte prosím evakuaci.
Už žádné mrtvé děti.
Kdo mě zastaví?
Loď začne klesat za méně než deset minut.
Zahajte prosím evakuaci.
Tvá matka se modlila k Bohu, když umírala.
Kde je teď tvůj Bůh.
Už brzo se s ním setkáš, ty zmetku.
Raději tě zabiju, než abych se nechala uvěznit.
Všichni musíte opustit loď.
- Pozor. - Jdeme!
- Pohyb! - Loď začne klesat za pět minut.
Ne!
Je můj.
Co to děláš? Ty děláš pro nás.
Dnes ne.
Ne, prosím.
Moje matka se modlila k Bohu a on mi tě vydal.
Prosím.
Tak mi řekni.
Jsi věřící, ty zmrde?
Kovacsi!
Kovacsi! Slyšíš mě?
Reileen Kawaharová! Otevřete. Policie Bay City.
- Zatýkám vás! - Kovacsi, slyšíš?
- Slyšíš? - Odstup.
Nedostanou se sem.
Pak zůstaneme.
Havarujeme, ale i tak půjdeš před soud.
Do skladu nejdu.
Pozor. Loď začne klesat...
za tři minuty.
Pomoz mi.
Můžeme vylézt na trup a dostat se k únikovým modulům.
To mě raději zastřel.
Pomoz mi a dám ti zpět Quell.
Cože?
Zálohovala jsem ji. Těsně před explozí. Ani to nevěděla.
To je ta nezodpovězená otázka.
Záhada, kterou je nutné vyřešit.
Kde je?
Její TDČ jsem schovala. Beze mě ji nikdy nenajdeš.
Můžeš ji dostat zpátky.
Všechny její vědomosti a kým byla. Až do posledního okamžiku.
Viděls mě.
Slyšels mě.
Hluboko v mysli...
jsem to věděl.
Pomoz mi utéct a bude tvoje.
Nemůžu.
Nemůžeš.
Udělej, co říkám. Jinak ji nikdy nedostaneš zpět.
Už ji nikdy neuvidíš.
Zosobňuješ vše, s čím jsme bojovali.
Do toho. Udělej to.
Já nikdy nepřestanu.
Nepřestanu.
Kovacsi!
Ne. Kovacsi!
Kovacsi. Kurva odpověz mi!
Kovacsi!
Kovacsi?
Kristin?
- Sbohem. - Ach, Bože.
Poslouchej mě.
Musíš odtamtud vylézt ven.
Musíš ven.
Zůstanu s ní.
Loď začne klesat za jednu minutu.
No tak, vylez ven.
Prosím, otevři dveře. Prosím. No tak.
Prosím, ať to nepřijde vniveč.
Bez tebe neodejdu. No tak.
Kristin. Běž!
Ne!
- No tak. - Ne!
Byla to moje sestra.
A já ji měl rád.
Sešla na scestí.
Ale svým způsobem ti lásku opětovala.
Pozor. Loď právě začala klesat.
...nebo ti Sešívák kosti zláme.
Sešívák...
Zůstanu, Taku.
Budu navždy s tebou.
Řekni mi příběh.
Aby ale neskončil smrtí a tragicky.
V dávných dobách
a dalekých světech
žila mladá princezna,
která za války osiřela.
A jelikož nebyl nikdo, kdo by vedl královská vojska, povolali ji.
Byla nejdravější ze všech bojovníků.
Její lidé ji milovali a v poli byla neporazitelná.
Každý den vyjížděla a zachraňovala své poddané v nekonečných bitvách.
Každou noc po boji však zůstávala sama.
Až jednoho dne se o přijetí do jejího vojska přišel ucházet venkovský chlapec.
Byl sám, plný zlosti a dravý jako ona.
A tak se poprvé po jejím boku našel někdo, kdo by ji chránil,
když sama vyjížděla do bitevního pole chránit druhé.
Potom nadešla nejtemnější bitva války.
Princezna a její venkovský chlapec stáli při sobě
a přísahali si, že je nic než smrt nerozdělí.
Padla mečem nepřítele...
a zemřela před jeho zraky.
A všechny, kdo jejich příběh slyšel, zachvátil pláč nad smrtí lásky.
Toto je neobvyklá situace, pane Kovacsi.
Podařilo se nám z vraku v zálivu zachránit vaši bázi,
pouzdro však zemřelo při dopadu.
Tak proto ten virtuál.
To je část.
Váš duplikát se odmítl nechat vyslechnout v reálu.
Zatímco jsem si užíval na ostrově, on se zřítil a zemřel.
Sdílet s ním posraný výslech ve virtuálu je to nejmenší.
- Je to otázka solidarity. - A přesně v tom je ten problém.
Ač byla Takeshi Kovacsovi udělena milost, může ji mít jen jeden z vás.
OSN převzalo toto vyšetřování s ohledem na choulostivost vámi zjištěných faktů.
A ač jsme vděční za službu, kterou jste Protektorátu oba prokázali
odhalením této trestné činnosti,
nemůžeme dovolit, aby přežila dvě Kovacsova TDČ. Je to nelegální.
Jeden z nás musí zemřít.
Bude to vaše rozhodnutí.
- Společné. - Dobře. Promluvím s ním.
A já vyberu konstrukt.
Výraz v její tváři.
Ten výraz, když jsem zmáčkl spoušť.
Byla v něm téměř úleva.
Možná jí došlo, co se z ní stalo.
Způsob, jak to vyřešit.
Viděls jí do očí.
Poznal bys to?
Nevím.
A asi se to nikdy nedozvím.
Musíme zvolit, čí vzpomínky si ponechat. Moje či tvoje?
Vtipně jsi naznačil, že jeden z nás zemře.
Zahrajeme si o to?
Kámen, nůžky, papír?
Odpočinutí věčné dejž jim, Pane,
A světlo věčné ať jim svítí,
Nechť jejich duše a všechny duše zesnulých,
Z Božího slitování...
odpočinou v pokoji.
Amen.
Jak?
Dvojí pouzdrování.
Jeden z nás zemřel.
Který jsi ty?
Ten, kterému jsi dala sbohem.
Je to nádhera, Miriam. Úžasné.
Nemohu uvěřit, že je to zkamenělina skutečného zástupce Staré civilizace.
Jeden se nemůže zbavit dojmu, že to z jejich vzpomínek se zrodili naši andělé.
Odpálil si vlastní bázi.
Má jednu staromódní vlastnost. Říkáš tomu čest.
Ten pošetilec chtěl zapomenout. Jako kdyby se tím mohl očistit od svého činu.
Bouřlivá tvrzení naznačují zapletení Laurense Bancrofta,
magnáta a snad nejbohatšího Meta v osídlených světech,
do vraždy a zabití pouzdra.
Pád jednoho z podniků Houses, Hlavy v oblacích, ke kterému došlo
minulý týden, s tím údajně souvisí.
Bancroft se podle dohadů sám zabil,
aby ulevil tíži svědomí v důsledku svého zločinu.
Předtím se mu však podařilo nezákonně ovlivnit
členy dvora OSN a překazit Rezoluci 653.
U dvora sílí tlak na opětovné zvážení Rezoluce 653,
která by umožnila obětem svědčit proti svým vrahům.
A to i v případě bází s náboženským kódem.
Laurensi. Cokoli jsi udělal,
budu stát při tobě.
Já...
Já jsem možná leccos, vrah ale nejsem.
Jistě, že ne.
Prescottová vás nezabila.
Odejděte.
Byl jste tady sám.
Nezbláznil jste se. Jen jste byl zbabělý.
Ne.
Ne. Já vím, kdo jsem.
A v jádru jsem řádný člověk.
Za chvíli vás zatknou za skutečnou smrt Leny Rentangové.
Já ani nevím, kdo to je.
Odpálil jste si taky bázi, abyste na ni zapomněl.
Takže tahle zvrhlá Kawaharová si něco vymyslí a hned to jde do zpráv.
Nikdo tomu neuvěří.
Mary Lou Henchyové věřit budou.
Reileen měla její bázi a tu právě vytáhli ze zálivu.
Jakmile schválí Rezoluci 653, Mary Lou promluví.
I kdybyste měl pravdu a tu holku jsem eSeSoval.
Ten, kdo to udělal, je mrtvý. Zničil jsem ho.
Vymazal jste jen paměť, nikoli skutek.
To nemůžu být já.
Žijete příliš dlouho.
Věřil jsem...
Věřil jsem, že bych určitou mez nepřekročil.
Myslel jsem, že mám svědomí.
Přiložit si k hlavě zbraň, abyste žil.
To chce vůli démona.
Myslel jste, že jste bůh. Zatímco jste byl spíše ztělesněný ďábel.
Pane, policie čeká dole.
Postarej se o rodinu, Isaacu.
Všechno ti přenechám.
Což jsem měl udělat už dávno.
Odevzdávám se spravedlnosti za spáchané zločiny.
Ještě jsme tady neskončili.
Co, Miriam?
Cože?
- O čem to mluví, drahá? - Nemám nejmenší tušení.
Neudělal jste už dost, pane Kovacsi?
- Co dělá tato osoba v mém domě? - Lizzie?
Řekni, s čím jsi tady.
Dlouho jsem si nemohla vzpomenout, co se mi stalo.
Nešlo mi ani mluvit.
Teď už ale můžu.
Otěhotněla jsem.
Přišla jsem ti to říct, ale ty jsi tady nebyl.
Byla tu ona.
- Děvko. - Jak to mluvíš s mou dcerou?
Uhodila jste mě. Kopala do mě a nepřestávala.
Pamatuju si všechno.
To je lež.
Proboha.
Chtěla jsem s ní jen mluvit.
Nabídla jsem jí peníze. Cokoli by si přála. Kdyby se toho zbavila.
Měla jsem zlost.
Byla to nehoda.
Vzala jste mi dítě!
Bylo třeba zabránit tomu, aby ji nahráli zpět.
Požádala jsi mě, abych to zařídila. A já jsem povolala tu nejlepší.
Tak ji Raileen vzala na kliniku Wei, kde zešílela. Pak ji pohodili v uličce.
Pro policii byla jen další mrtvá šlapka.
- A nikdo se tak nedozvěděl o dítěti. - Pro rány boží, Miriam.
Ty tomu nerozumíš.
Mám jen ty děti.
Ty děti jsou moje!
Jenže Raileen chtěla protislužbu. Chtěla, abys pro ni zdrogovala manžela.
To jsi byla ty?
To ty jsi mě zradila?
Ty mi nevykládej o zradě.
To jsi mi způsobil ty.
Navzájem jsme se zničili.
Že ano?
Miriam Bancroftová, zatýkám vás za zabití pouzdra Elizabeth Elliotové...
a za násilné a nedobrovolné přerušení jejího těhotenství.
Ava Elliotová dostala milost.
Splatil jsem jí hypotéku na pouzdro, aby měla zpět původní tělo.
Lizzie si ponechala to syntetické.
Když se jí ptají proč, odpoví: „Protože není skutečné.“
A neví ani, zda ona skutečná je.
Rezoluce 653 byla přijata. Mrtví mohli začít žalovat své vrahy.
Svět se změnil. Pro nás všechny.
- Všechno už je vybalené. - Skutečně?
To nemůže být vše.
- Myslíš, že se mu to bude líbit? - Rykerovi?
Má štěstí.
To díky tobě ho očistili. To není štěstí.
Byl nevinný.
Dostane zpět svůj život.
O co přišel.
A až vrátíš Rykerovo pouzdro,
kam půjdeš?
Nevím.
Nevím nic.
Vím jen, že je stále naživu.
Hodně štěstí, Takeshi Kovacsi.
Když jeho princezna zemřela,
toulal se chlapec světem...
a utápěl se v zoufalství.
Až jednoho dne potkal náhodou nesmrtelného,
který mu prozradil, že jeho princeznu ukradli...
a zakleli.
A tak ji teď hledá. V tomto a všech ostatních světech.
Ona tam totiž někde...
za zamrzlým sklem a hustými keři s otráveným trním
spí...
a čeká na probuzení.
A jednoho dne ji zcela jistě najde.
Překlad titulků: Tomáš Penc