Andas in.
Och andas ut.
Rensa skrivbordet före dagens slut, tack.
Jag tror jag vet vem mördaren är.
Gå inte när jag pratar med dig!
Alec!
Pappa! Ut härifrån!
Var är din laptop?
- Hur så? - Mamma behöver den för utredningen.
- Den är inte här. - Var är den då?
- Jag blev av med den. - När då?
För en vecka sen. Kanske längre.
- Jaha, och varför sa du inget? - Ni hade så mycket att tänka på.
Ljug inte för mig, Tom.
Var är datorn?
Lillasyrran, du sviker mig aldrig!
Nu ordnar sig allt!
Vi har ont om tid. Min chef är på väg hit.
Jag är livrädd att fler barn ska skadas.
Så berätta vad du såg.
Natten när Danny dog var jag uppe.
Jag tittade ut genom fönstret och såg en man på avstånd
med mörka kläder och hatt.
Han stoppade en påse i nåns soptunna. Det verkade vara kläder i påsen.
Din syster? Varför berättar hon det här nu?
Jag tror att nåt påminde henne.
- Har du hittat din sons dator? - Den är stulen, säger han.
- Tror du honom? - Nej.
- Jag ringde och bad dem komma hit. - Vadå, i dag?
Utan att tala om för mig?
Jag talar om det nu. Hur går det med övervakningen?
Susan Wrights husvagn är helt tömd,
inga spår av henne eller hunden.
Har hon bara försvunnit?
Vårt huvudvittne har försvunnit.
Toppen!
Och var är Nigel Carter?
Övervakningsteamet tappade bort honom.
- Va? Var är han? - De vet inte.
Han skakade dem av sig när han försvann i en gränd.
Vad håller ni på med? Han är huvudmisstänkt.
Sök av området med poliser och ta hit honom.
Förstått?
Mamma, det är jag.
När du hör det här, ska du inte oroa dig.
Folk kommer att säga saker, men lyssna inte på dem
och tro dem inte.
Det är lite rörigt just nu, bara.
Jag är snart hemma. Var rädd om dig.
Min dator blev stulen i skolan. Jag hade den i en väska, och den försvann.
Jaha. Du får inte ljuga för mig, Tom.
Enligt Paul Coates hotade du att anklaga honom
för allt möjligt om han gav den till oss.
Hotade du kyrkoherden?
Varför slog du sönder den, Tom?
Mina mejl till Danny fanns i den.
Är det här dina mejl?
- Hur fick du tag i dem? - De fanns lagrade i servern.
Vi har inte sett dem förut, för Danny använde en annan mejladress
än den på sin hemdator.
Du är den enda han skrev till från den adressen.
Nej, förresten, du och en till.
Han skickade dem nog från sin mobil.
- Var fick han den ifrån? - Pengar från tidningsutdelningen, tror jag.
Varför nämnde du inte att du och Danny blev osams?
Jag trodde att ni redan visste.
Danny skriver att han vill att du håller dig borta från honom.
Han vill inte träffa dig mer, och ni är inte vänner längre.
Varför då?
Han hade en ny vän, sa han.
Nån som förstod honom bättre än jag.
Du skrev till Danny:
"Jag önskar att du var död."
Han svarade: "Det händer inte för att du önskar."
Du svarade: "Jag kan döda dig om jag vill."
För guds skull, det är bara pojkar som är osams.
- Dödade du Danny, Tom? - Lägg av!
Jag pratar med din son, Joe. Inte dig.
Nej.
Om du ljuger för mig får det allvarliga konsekvenser.
Om du vill berätta att du var inblandad i Dannys död,
- är det här... - Det räcker!
Om du tänker förhöra honom så, behöver vi en advokat. Kom.
Okej. Vi är klara för ögonblicket.
Vi behöver ett DNA-prov. Sen kan du gå.
Tom, vad har du för skostorlek?
Trettioåtta.
- Och du, Joe? - Fyrtiofyra.
Okej.
Vad gör du?
- Vad ska vi göra med rummet? - Hur menar du?
Bebisen kommer snart.
Vi måste rensa i rummet.
Jag vill inte rensa i rummet.
Varför kallade du mig ända hit?
Vad är det?
Jag har varit här förr. På den här stranden.
Jag kom hit som barn.
Vi hade tält på en tältplats nära klipporna.
Jag försökte hitta den när jag kom hit.
Åkte ni på semester till Broadchurch?
Jag mindes inte att det var här förrän jag kom tillbaka. Jag blev skärrad.
De där jäkla klipporna där borta är likadana.
Jag brukade sitta under dem för att slippa höra mina föräldrar gräla.
De grälade jämt, ända tills mamma dog.
Hennes sista ord till mig var: "Gud sätter dig på rätt plats."
"Även om du inte vet det då."
Vadå? Varför säger du det?
Hallå?
Det är Dannys mobil. Nån ringer. De spårar signalen.
Mördaren måste ha satt på den igen. Vi kan spåra signalen.
Okej, åk tillbaka och kläm sanningen ur Nigel Carter.
Hardy här, skicka signalkoordinaterna till min mobil.
Bra. Okej.
Kör. Kör!
Miller!
Du har gjort ett bra jobb, Miller.
Stanna till här.
Stanna här. Jag ringer.
Jag är trött på att gömma mig.
59 dagar tidigare
Jag sa att i kväll var sista gången, men vi gör ju inget som är fel.
Jag tänker inte träffa dig mer.
Kom igen, Dan.
- Försök stoppa mig, jag säger till pappa. - Nej, nej, var inte dum.
Okej?
Vad skulle du säga?
Vi träffas och kramas? Än sen?
Men din pappa skulle inte förstå.
Om du berättar vad vi har gjort,
skulle ingen förstå det.
De skulle säga att det är fel och sjukt, men det är det inte.
Det skulle förstöra allt.
Hela vår värld, våra liv. Och det skulle vara ditt fel.
- Vill du det? - Nej.
Nej.
Självklart inte.
Fan. Danny!
Danny!
- Danny! - Låt mig vara!
- Vad gör du? - Försvinn!
Vad gör du?
Vi borde aldrig ha gjort det.
Förlåt. Jag borde inte ha sagt det där.
Vi går tillbaka tillsammans.
Okej?
Bra. Kom nu.
Vad gör du?
Lova att inte säga nåt om det här. Sen får du gå.
- Annars vadå? - Lova bara.
Jag vet vad du vill med mig.
- Jag vill ingenting. - Jo, men du vågar inte fråga.
Du får inte säga såna saker, Dan.
Varför gör du det inte med Tom i stället?
- Jag är inte sån! - Släpp mig.
Jag har aldrig rört dig eller Tom, och kommer aldrig att göra det. Förstår du?
Du borde inte säga så om mig!
Jag hjälpte dig!
Och du får inte förstöra det!
Du får inte förstöra det!
Dan.
Herregud.
Fan, fan, fan.
- Då var vi tillbaka i verkligheten igen. - Ja.
- Det var kul i kväll. - Ja.
- Jag hade mer än roligt. - Bra.
Beskriv hurdan din relation till Danny var.
Jag var kär i honom.
- När började det här? - För cirka nio månader sen.
Mark spräckte läppen på Danny.
Danny kom hem till oss för att träffa Tom.
Han hade ingen att gå till. Jag plåstrade om honom.
Vi pratade.
Vad hände sen?
Han kom och lekte med Tom.
Om jag var ensam hemma pratade vi.
Han sa att han inte kunde prata med sin pappa på det viset.
Sen började vi träffas, bara vi två.
Berättade du för Ellie eller Tom?
- Varför inte? - Jag ville ha nåt eget.
Ellie har jobbet och Tom har sitt.
Men Danny...
Jag kände att han behövde mig.
- Var trodde Ellie att du var? - Ute och joggade. Cyklade. Puben.
Så du ljög om var du var?
- Rörde du honom nånsin? - Nej.
Allt jag nånsin bad honom göra
var att krama mig.
Stående, sittande?
I en fåtölj.
Påklädda, nakna?
Påklädda.
Hur länge varade kramarna?
Vad spelar det för roll?
Allt spelar roll. Jag måste ha alla fakta, Joe.
Jag måste förstå.
Om jag inte kan förstå det, hur ska du kunna göra det?
Gav du nånsin presenter till Danny?
En mobiltelefon i början av året. Jag bad honom att inte visa den för Mark och Beth.
- Gav du honom nånsin pengar? - Femhundra pund.
Det var en del av våra fickpengar till Floridaresan.
Varför gav du honom så mycket pengar?
Jag ville att han skulle älska mig.
Varför ringde du från stugan för två kvällar sen?
Jag orkade inte längre.
Jag orsakade Jacks död också.
Jag visste att ni skulle kolla numret.
Jag ville att du skulle komma ensam, så jag fick erkänna.
Sen såg jag Ellie och flydde.
- Vet Ellie? - Nej.
- Jag vet inte. Fråga henne! - Ursäktar du? Jag är mitt i...
- För inspelningen, kommissarie Hardy... - Förhöret avslutas kl. 13.33.
- För ut honom. - Han är misstänkt!
- Sätt dig, Miller. - Vad är det här?
Det är inte han.
Hur vet du det?
Jag måste ställa några frågor till dig.
Var befann du dig kvällen då Danny dog?
Va?
Jag ska förklara, men vi måste hålla det här enkelt.
Så jag ställer frågor och du svarar.
- Vadå, tror du att det var jag? - Var befann du dig?
- Skojar du? - Snälla Ellie.
Kalla mig inte Ellie.
Säg var du befann dig kvällen då Danny dog.
Jag var hemma.
Vi kom hem från Florida morgonen innan.
Så vad gjorde du den kvällen?
Packade upp? Förberedde arbetet? Vadå?
Jag gick och la mig.
Jag hade hemsk jetlag, så jag tog starka sömntabletter.
När gick du och la dig?
Runt kl. 19.30-20.00. Varför frågar du det här?
Märkte du när Joe kom och la sig?
Nej.
Inga fler frågor nu. Berätta vad det rör sig om.
Vad gör du? Varför flyttar du dig?
Det var Joe.
Joe dödade Danny Latimer.
Nej. Vad i helvete?
Nej, det var inte han.
Det var inte han.
Vi har gripit honom.
Det är okej.
Nej. Susan Wright...
- Hon såg Nige. Min syster... - Nej, de såg Joe.
Samma kroppsbyggnad, liknande ansikte, skalligt huvud och hatt.
De trodde att de såg Nige, men det var Joe.
Nej. Det är inte Joe. Det är inte Joe.
Det är inte Joe. Snälla.
Du har fel.
Nej.
Jag vill träffa honom. Jag vill träffa honom.
Säkert?
Du har fel. Jag vill träffa honom.
Du får inte vidröra honom.
Du får inte göra nånting som kan äventyra en fällande dom.
Vad skulle jag göra? Han är större än jag. Det är kameror överallt.
Ell...
Sitt ner.
Är det sant?
Jag rörde aldrig Tom eller Fred. Jag rörde aldrig Danny.
- Ell, jag har alltid älskat dig. - Han var elva år!
Jag kan inte förklara det.
- Får jag träffa Tom? - Nej!
Din jävla eländiga skithög!
Få bort henne!
Okej! Ut med henne!
Vi har bokat ett familjerum på hotellet vid rondellen.
Pete träffar dig där med Tom och Fred. Du kan hämta några saker på vägen.
Prata inte med nån, dra för gardinerna och lås dörren.
Svara bara i telefon om det är jag.
Ifall ni vill att jag ska göra lite pappersarbete
angående ledtrådar, så är skrivbordet en enda röra.
Säg att det inte är sant.
- Är det min bil? - Ja.
Tack, Tom.
Vi ses snart.
Jag tänkte hämta lite kläder, leksaker åt barnen och sånt.
Jag måste beledsaga dig när du gör det.
Jag är så ledsen, Ellie.
Vi var lyckliga här.
- Hallå? - Det är kommissarie Hardy, Broadchurch.
Du är en stor skit. Du gav Sandbrook-storyn till Olly.
Vi har gripit Danny Latimers mördare.
Vem är det?
Jag gör ett tillkännagivande om tre timmar. Bara du är förvarnad.
- Om du kommer hit då, får du förtur. - Tack.
Men varför ringde du mig?
Kl. 17.00 underrättar jag familjen.
Sen ett kort tillkännagivande för massmedia.
Och sen måste vi finnas tillhands.
För informationen kommer att skapa en spricka i det här samhället.
Ni känner alla inspektör Miller.
Hon har tagits från fallet och har tjänstledigt med full lön.
Inget tyder på att hon visste. Förstått?
Inget tyder på att hon hemlighöll nånting.
Ni är hennes kolleger och vänner. Det här är outhärdligt för henne.
Hon behöver er.
- Hon behöver oss alla. - Så fint det är här.
Det här är ett äventyr.
Är ni hungriga? Vi kan köpa chips.
Vi kan sitta på sängen, titta på tv och äta chips.
Säg vad som har hänt.
- Mark, har du tid ett ögonblick? - Givetvis.
- Beth? - Ja?
- Kom in. - Tack.
- Kom in bara. - Tack.
- Hej, Beth. - Hej.
Hej.
Vi kanske kan sätta oss.
Okej. Chlo.
Vi har gripit nån för mordet på Danny.
- Herregud. - Jag vill inte veta vem.
Nej, det är bra.
Är det nån vi känner?
Det är Joe Miller.
Herregud.
Det är omöjligt.
De bor ju strax intill.
Han och Danny hade träffats i hemlighet de senaste månaderna.
Vi kan inte säga mycket mer,
men vi tror oss ha gripit rätt person.
Men Ellie...
Hon visste inget.
Mark.
Mark!
Är ni säkra?
- Ja, rätt säkra. - Nej.
Nej.
Tom, det är en sak du måste veta.
De har...
De...
Vi vet vem som dödade Danny.
Raring, det var din pappa.
Ja, vännen.
Jag kan inte förklara det.
Jag önskar att jag kunde det.
Tom, jag måste fråga dig en sak.
Varför skickade du hotfulla mejl till Danny?
Han sa att han inte ville vara min vän längre.
Han hade funnit en ny vän.
Jag var arg.
Det var pappa, eller hur?
En 38-årig man från Broadchurch
har i dag gripits för mordet på Daniel Latimer.
Dannys familj är informerad och ber att bli lämnad i fred.
- Har du hört vem det var? - Ja, de ringde nyss.
Jag ber alla inom massmedia att avstå från att göra nånting
som försvårar den misstänktes rätt
- till en opartisk rättegång. - Vem var det? Vem var det?
Påverkat hela samhället här.
- Olly. - Nästan alla av er har berörts av detta.
Mamma?
Som ansvarig utredare ber jag nu...
Det är Joe.
Att stan lämnas i fred för att kunna förlika sig med vad som hänt.
- Nej. - Hämta dina grejer.
Allas rätt till privatliv bör respekteras.
Hämta dina saker.
Vi söker inte efter nån annan med koppling till fallet.
Utredningen har varit känslig och komplex
och har satt djupa spår i denna sammansvetsade stad.
Nu måste Broadchurch få tid att sörja och att läkas,
utan några strålkastare.
Tack.
Det här har inte hänt. Du får fem minuter.
Mark.
Du var vår vän. Du var hemma hos oss.
Jag är ledsen, så ledsen.
Är du inte karl nog att döda din egen son? Måste du ta min?
Det var inte meningen.
Jag la honom på stranden så att han skulle bli hittad.
- Jag kunde ha slängt honom i havet. - Fattar du vad du säger?
Han kom till mig
bara för att du inte var en bra far, att du slog honom.
Använd inte mig som en jävla ursäkt!
Det hände en gång, bara en gång, och det får jag lida för hela livet.
Du gjorde saker med honom, eller hur?
De säger att du inte gjorde det, men nog var det så.
Jag svär. Det gjorde jag aldrig.
Jag är inte sån.
Jag brydde mig bara om honom.
Du måste tro mig.
Jag trodde att jag skulle hata dig, Joe.
Men nu när jag ser dig här, är du inte ens värd det.
Jag tycker synd om dig.
För du är ingenting.
HÅLL LUCKAN STÄNGD
Läget, kompis?
Hej, kompis!
Jag är så ledsen.
- Mag. - Tack.
Jag ska ta en promenad.
- Är det den nya? - Ja, det är det.
Hur mår du, Freddie?
Kriminalinspektör Miller?
Jag beklagar djupt vad ni måste gå igenom.
Prata inte med nån.
Hur kunde du vara ovetande?
Hur kunde han, en vuxen man, vara kär i en elvaårig pojke?
Är han pedofil? Han gjorde ju ingenting sånt.
Enligt patologen finns inga tecken på övergrepp på Danny, nu eller tidigare.
Joe rörde aldrig Tom, enligt Tom.
Så vad är han?
Varför behöver du en kategori?
Jag vill förstå.
Nåja...
Att han inte förgrep sig på pojken
betyder inte att han inte skulle ha gjort det senare.
- Inte att han skulle ha gjort det heller. - Nej.
Vi får aldrig veta.
Han sa att han var kär.
Han kanske romantiserar för att rättfärdiga sina känslor.
Eller också var det så.
Jag har inte alla svar. Människor är outgrundliga.
Och...
Man vet aldrig riktigt vad som rör sig i en annans hjärta.
Jag borde ha anat det.
- Hur då? - Jag är kriminalare, för fan!
Miller, den lysande snuten, sov tätt intill mördaren.
Jag vill slå ihjäl honom.
- När började du misstänka honom? - För drygt ett dygn sen.
Det fanns ett mejlkonto på Dannys saknade mobil.
Där fanns bara två kontakter.
Det var bara Tom
och Joe.
Du uppmanade mig att misstro folk.
Jag ville så gärna ha fel.
Wessex-polisen meddelade i dag att man har gjort ett gripande
i fallet med mordet på elvaårige Danny Latimer.
I staden Broadchurch...
DANNY LOKAL MAN GRIPEN
I Bibeln står det:
"Lägg bort all bitterhet,"
"häftighet och vrede,"
"allt skrikande"
"och smädande"
"och all annan ondska."
"Var i stället goda och barmhärtiga"
"mot varandra,"
"och förlåt varandra"
"liksom Gud i Kristus har förlåtit er."
Efter allt vi gått igenom...
vet jag inte.
Men vi har ett ansvar
mot oss själva
och mot vår Gud,
att försöka.
Vad tänker du göra?
Flytta nån annanstans. Ge barnen en nystart.
Ert liv är här.
Hur ska jag kunna gå längs High Street?
- Och du? - Jag måste sluta.
Av hälsoskäl. Det är över.
Se på oss. Före detta polisers klubb.
Titta!
Vad är det där?
Hur visste alla?
- Var det du? - Jag lät budskapet gå.
Det kanske var ett gott budskap.