Tidigare i "Ray Donovan"...
- Hur länge? - Det är som sagt inte så precist.
- Tre, sex eller vadå? - Däromkring.
Jag måste hålla ut till julen.
Vad menar du med det?
För barnens skull.
- Jag vill sluta med behandlingen. - Nej. Du är bara trött. Det är allt.
- Jag vet hur svårt det är för dig. - Det vet du inte.
Det här...
Det är ett gudlöst jävla påhitt, det är vad det här är.
Jag köpte den på loppmarknaden i Rose Bowl.
Bara 39 dollar. Gillar du den?
Det gör jag, hjärtat.
- Kom igen, skynda på. - Håll den still, Bunch.
Ray, var försiktig.
- Ingen håller stegen. - Vi är nästan klara.
- Då så, du kan släppa den. - Är du säker?
- Så där ja. - Håll den här åt mig.
Hallå?
Ja, det är jag.
Vad innebär det?
Fan ta den här skiten.
Nej, jag förstår.
Tack för att du ringde. Jag... uppskattar allt du har gjort.
Hej då.
Då så. Sätt i kontakten!
- Jag tar en liten promenad. - Visst.
- Satte du i kontakten? - Ja.
Så fan heller! Den är inte på.
Ja. Men patienten är här nu, jag vill inte att hon ska behöva komma igen.
Hej.
Jag ringde vår systerbutik. Min kollega kommer över med sakerna.
- Det tar max 20 minuter. - Okej, tack.
- Det börjar se bra ut nu, eller hur? - Va?
Förutom den jävla skylten, men vi borde få upp den i morgon.
Är allt bra?
- Jag är bara trött. - Okej.
- Blunda. - Varför?
Jag har något åt dig. En överraskning.
- Det behövs inte fler överraskningar. - Bara blunda.
Vad är det?
Det är jättefint.
Vad ska jag göra med det?
Vad menar du med det?
Du ska bära det i morgon kväll på invigningen.
För en fest, älskling?
En fest...
Du kan bära det i morgon-
-på Conors examen, Bridgets bröllop-
- och vårt jävla guldbröllop om jag lever så länge.
Tack, Ray. Det var väldigt omtänksamt.
Ray.
Sa du något?
Vi kom inte med i Sloan Kettering-försöket.
- Va? - Bergstein ringde.
- När då? - Tidigare.
De valde ut tre patienter för operation.
Men jag var inte bland dem.
Vad...? Vad menar du med att du inte var bland dem, älskling?
- Ringde de? - Ja, de ringde från kontoret.
- Vad i helvete? De skulle inte... - Ray.
Man kan inte kalla någon "perfekt kandidat"...
Nej, men de lottade och vi kom inte med.
Jag är lättad.
Den där långa listan över saker som kan hända-
-blindhet och slaganfall.
Jag vill inte behöva oroa mig. Jag vill bara öppna baren.
Alla kommer att vara där.
Vi kommer att dricka whiskey och sjunga.
Och jag kan säga adjö.
Du kommer att vara vid min sida och hålla min hand.
- Vad är det? - Sömntabletter som jag hämtade ut.
- Vad ska du ha dem till? - Det vet du.
Du borde inte ha gjort så.
- Vad gör du? - Jag ska till New York.
Jag vill inte att du åker.
Jag löser det med läkaren.
Ray, minns du vad vi sa om försöket inte fungerar?
Att jag skulle få kontrollera hur det här slutar. Ray?
- Du kommer att få operationen, Abby. - Du bestämmer inte över min kropp.
Jag vet hur ont du har.
Jag vet hur det här är för dig.
Men vi kommer att övervinna cancern. Okej? Jag lovar.
Hör du det?
Om tio år sitter vi i den jävla baren och dricker och skrattar åt det.
Förstått?
Abby?
- Ja. - Jag älskar dig, gumman.
Jag älskar dig med.
Okej.
- Ja? - Du sa att du bytte ut Abbys nummer.
- Va? - I databasen. Sloan Kettering-grejen.
- Du sa att du gav dem ditt nummer. - Det gjorde jag.
- Så varför i helvete ringer de henne? - Vad pratar du om?
Hon kom inte med i försöket.
Fan, Ray. Jag är ledsen.
- Hitta vilka det blev. - Vad vill du...?
Jag vill ha namn, deras jävla adresser, allt. Är det förstått?
- Har du biljetterna? - Ja, de är där borta.
- Hur gick det med försöket? - Det tog en stund...
...men jag knäckte det. Här är kopior av sjukjournalerna-
- deras sjukdomshistoria, adresser och arbetsplatser.
Så när går flyget?
Kl. 23.59.
- Var har du väskan? - I bilen.
Kom igen.
- Hörru, är allt bra? - Det är bra.
- Är allt bra? - Ja.
Vindarna i Santa Ana. Det är samma skit med bihålorna varje år.
De tar kål på mig.
Så vem är din kontakt?
Jag kan inte berätta det.
Men... hon har tillgång till ett labb.
- Var? - Columbia.
Är du säker på att hon kommer att hjälpa oss?
Vi har känt varandra länge.
Hon gillar inte att behöva komma ut men... vi har känt varandra länge.
- Vad har hon? - Oroa dig inte.
Vad är det, Av?
- Vill du verkligen veta? - Ja, det vill jag.
Bakteriell hjärnhinneinflammation.
- Vadå? - Kommer han att dö?
Nej, han kommer inte att dö.
Men han kommer definitivt inte att kunna vara med i försöket.
Hörru, biljardbordet har kommit.
- Jävlar vad varmt det är här inne. - Jaså?
Jag känner inte det. Jag fryser.
Vad står på?
Ray kastade bort mina piller.
- Vad för piller? - Mina självmordspiller.
Va?
- Jag kom inte med i försöket. - Jäklar.
Så han sitter på planet till New York och ska försöka lösa allt.
Det är det enda rätta. Vi vill alla samma sak.
Han vill att du blir bättre.
Bryr sig någon i den här familjen ett skit om vad jag vill?
Min läkare förnyade receptet.
Jag vill att du hämtar ut det.
- Jag ringer, så får ni reda ut det. - Nej.
Det är bättre om han inte är här.
Receptet var det enda som fick mig att inte tappa förståndet.
Jag vill att du hämtar ut det.
Kan du göra det åt mig?
Var fan är du, Avi?
Var fan är Avi? Jag har redan stått här i 30 minuter.
- Jag vet. - Vad menar du med det?
- Ray, jag måste berätta en sak. - Vad?
Avi ringde från polisdistrikt 8. Han har blivit gripen.
Vad fan snackar du om? Gripen för vad?
För att han köpte heroin.
Jag hade nervsmärtor...
...från ryssarnas misshandel.
Vi fick fentanyl av dem. Jag testade den. Det fungerade.
Sen behövde jag mer och olika blandningar och...
För fan Ray, det bara slank ur händerna.
- Vad skulle jag göra? - Jag räknade med dig, Av.
Jag vet. Jag är jävligt ledsen.
Hör på...
...om du betalar borgen och ger mig tolv timmar...
- ...så tar jag kontakt och löser det. - Jag har inte tolv timmar.
Jag behöver adressen.
Jag kan inte ge dig den. Nej. Hon tillhör Mossad. En katsa.
Hon kommer inte att gå med på att möta dig.
- Hon är hemlig agent. - Jag ger fan i vad hon är.
Ray, snälla.
Ge mig den jävla adressen, Avi.
- Passar den fortfarande? - Ja.
Vi kan nåla in den annars. Den är jättefin.
- Om jag bara hade lite jävla hår. - Jag tycker om den här.
- Vad sägs om röda läppar? - Det ska bli.
- Blir det här bra? - Ja.
Då kör jag.
- Jag är värdelös. - Du har så fin hy.
Den är från dig.
Smacka.
Vackert.
- Så pappa är alltså i New York? - Ja.
Vad gör han där om du inte ska vara med i försöket?
Din pappa gör vad han måste, älskling.
Jag förstår att du inte vill genomgå operationen, mamma, men...
...ingen behandling alls? Varför inte?
Det är som att någon jagar mig. Som att den försöker skjuta mig.
Men jag vill skjuta först.
Jag vill få pressa ner avtryckaren.
- Det här också. - Självklart.
Hej.
Jag är en vän till Avi Rudin.
- Vem då? - Avi.
Söker du han som precis flyttade in i grannlägenheten?
Jag har träffat den som rastar hans hund, men inte honom.
Du skulle ge något till Avi. Jag behöver det.
Ursäkta, jag förstår inte.
- Jag har inte tid med det här. - Jag vet inte...
Nej, jag är doktor. Du har kommit fel.
Var är den? Jag lovar, jag kommer att skjuta skallen av dig.
I kylen.
- Förlåt. - Fan ta dig.
Sök skydd och gör det nu på en gång. Vi har inte sett något mer precist...
Har du lagt märke till något?
Ser man på.
- Det är helt din förtjänst, snäckan. - Ta min arm.
Åh, titta!
- Här har vi den. Vad tycks? - Det ser fantastiskt ut.
Håll tummarna, allihop. Ägaren är här på inspektion.
- Det känns som södra Boston. - Ja.
- Och du fixade biljardbordet, Mickey. - Ja, det är bra. Vi kan spela sen.
Jag kan spöa skiten ur dig sen.
- Jag sätter pengarna på Abs. - Får se hur tuff du är.
Daryll, har du burit in allt vin?
Ray gjorde det mesta, men jag hjälpte till lite.
- Ja, Ray la ner många timmar här. - Ja, jag vet.
"En lantman kom ridande på sin grå häst. Kloppeti-kloppeti-klapp."
"Med sin dotter bakom sig så rosig och ljuv..."
Kan du berätta att jag kommer om en timme om han vaknar?
Får jag en kram?
Abby, du borde hålla ett tal. Visst borde ägaren hålla tal?
Ja, ett tal! Säg något, Abby. Tal! Tal!
- Okej. Kan jag få något att dricka? - Bartender!
Tack, Bunchy.
Herregud, jag skakar som ett löv. Gör jag rätt, Terry?
Jag skämtar bara.
Jag har inte så mycket att säga.
Men... vi har äntligen en liten del av södra Boston här.
Och ni är alla samlade på en plats så att jag kan hålla ett öga på er.
Men framförallt vill jag att ni håller ett öga på varandra.
Jag föddes inte in i den här familjen.
Men det var den här jag valde.
Så, sláinte.
- Ja, sláinte. - Sláinte. Jag älskar dig, Abs.
Det var 44 grader ute. Jag fick till slut lägenheten och letade efter mat.
Det var munkar på bordet, så jag tog en och åt. Det smakade skumt.
Vänta, skumt på vilket sätt?
Det var en skarp men bekant smak.
Jag visste inte att det var kokain i handskfacket.
Jag trodde att det var florsocker.
Jag försökte göra funnelcake.
Varför skulle du ha socker i handskfacket?
Mamma. Mamma!
Jag ringer efter ambulans, okej?
- Jag ringer efter ambulans. Håll ut. - Nej.
- Nej, Bridget. - Nej, mamma, du behöver en läkare.
- Inga fler läkare. - Mamma, du behöver en läkare.
- Okej. Vad kan jag göra? - Ta ut mig.
Ut? Okej, vänta lite. Jag hjälper dig, mamma.
Det är lugnt. Du behöver komma till en läkare, mamma.
Okej, låt mig hjälpa dig. Kom igen.
Är du redo? Ett, två, tre.
Du står upp. Är allt bra?
Vila en liten stund. Du klarar dig.
Okej, vi går ut och tar lite luft.
Det är lugnt. Får du plats?
- Jag öppnar dörren, okej? - Jag har henne.
Hej, hjärtat. Nu går vi. Kom igen.
Så där ja.
Jag hjälper dig ut.
Han fixar en stol åt dig.
Jag håller i den.
Tack, Terry.
Är allt bra?
Jag mår bra.
Bridge. Gå in.
Be om ursäkt å mina vägnar. Säg åt alla att jag är lite trött.
Okej? Var värdinna en liten stund.
Mamma, jag klarar inte det här. Förlåt, men jag klarar det inte.
Bridget. Se på mig. Du klarar det.
Du kommer att minnas vad du gjorde för min skull och vara stolt.
- Okej. - Gå nu. Kom igen.
- Har du cigg? - Du är inte rolig.
- Det är inte något jävla skämt. - Jag har inga jävla cigaretter.
- Det har du visst. - Nej.
Tror du inte att jag ser dig smygröka?
Hit med dem.
Jävlar, vad bra det känns.
Jag kommer att hamna i helvetet för det här.
Nej. Sankte Per kommer att runka av dig som tack, Terry Donovan.
Går det bra?
- Lägg dig bekvämt. - Tack, Terry.
Fortsätt tacka mig.
- Är det bra? - Ja.
Du, jag ska bara sova i några timmar.
Okej. Jag är där nere om du behöver någonting.
Terry. Kan jag få mitt godis och en ginger ale?
Visst.
- Hej. - Hej.
- Hon sover. Jag kommer strax. - Okej.
Krig.
Nu?
Ja.
Vad ska jag göra?
Vill du hjälpa till?
Jösses, Terry. Tur att det inte är så många.
Jag kommer att behöva berätta. Abby?
Jag vet, raring.
- Förlåt. - Det är ingen fara.
Inte ens en dag till?
Jag behöver inte fler dagar, älskling.
- Säger du stopp? - Ja.
Det räcker så.
- Smakar det illa? - Ja.
Hej, mr Donovan, det är dr Bergstein på Sloan.
En patient har fått hoppa av och vi vill ge platsen till Abby.
Hej, mr Donovan, det är dr Bergstein på Sloan.
En patient har fått hoppa av och vi vill ge platsen till Abby.
Hej, älskling. Jag landade precis. Ring upp mig. Jag har goda nyheter.
Tack, Terry.
Det känns bra.
- Lovar du att du klarar dig? - Jag lovar.
Det är du som är starkast. Det är sant.
Jag ska bara ta en liten tupplur.
Hör ni?
Ät. Bara se till att få i dig något.
- Ray? - Hej, Bunch. Är du med Abby?
- Det är ingen som svarar i telefon. - Nej, hon åkte hem.
Hon var trött. Vi fick den där skylten att fungera.
- Jaså? Bra. - Ja.
Hur gick det? Hade ni en bra dag? Var hon glad?
Ja, jag berättade om allt du har gjort. Jag tog inte åt mig all ära.
Tack, Bunch. Jag fixade det. Jag fixade en plats i försöket.
- Gjorde du? - Ja.
Det är ju fantastiskt. Jag ber för er.
Vi hörs senare.
- Blir PCH bra? - Välj du.
- Musik? - Visst, varför inte?
- Vacker kväll. - Det är det.
- Det regnade i går. - Det funkar.
Heter du Ray? Min son heter Ray.
- Jaså? Vad jobbar han med? - Han jobbar på en marijuanaklinik.
- Jag fick honom bara att plugga 2 år. - Man får hålla dem sysselsatta.
- Man får se det från den ljusa sidan. - Det är allt man kan göra.
- Pappa. - Vad har hänt?
Nej. Varför?
Nej. Nej!
Varför?
Varför lämnar du mig?
- Ut med dig, Bridge. Bara gå. - Jag är ledsen...
Ut med dig, för fan!
Vad håller du på med?
Vad håller du på med? Varför?
Hej, Terry.
- Vad hände? - Pappa.
Jag hade det ju under kontroll, älskling.
Varför... varför svarade du inte bara i telefon eller något?
- Varför, älskling? - Förlåt.
- Varför, Bridge? - Förlåt.
- Varför?! - Låt henne vara.
Lugna dig nu. Lugna dig.
Det är inte hennes fel. Du var inte här.
- Kom igen, sluta. - Ray, sluta.
Sluta, pappa!
Nej, pappa!
Min pappa kommer att döda någon. Snälla.
Text: Josefine Eld www.sdimedia.com