En till!
I begynnelsen, skapade Gud himmel och jord.
Jorden var ett formlöst tomrum, djupet täcktes av mörker.
Och Gud sade: "Varde ljus"-
-och det vart ljus.
På den andra dagen, delade Gud på vattnet-
-för att bilda hav och himmel.
På den tredje dagen, skapade Gud jorden...
...med träd, växter och frukter.
- Kommer vi att få se land igen? - Självklart. Självklart gör vi det.
Nästa dag satte han solen, månen, och stjärnorna på himlen.
Och på den femte dagen...
...alla varelser i havet...
...och i luften.
Och på den sjätte dagen, alla varelser på marken.
Och sedan, skapade han...
...oss.
För att leva i paradiset.
Tills ...
...Adam och Eva inte hörsammade Gud, och åt av den förbjudna frukten.
Och med ett enda bett, lärde de sig både gott och ont.
Sedan dess, sedan Kain dödade Abel,-
-har Gud sett för mycket ondska, i människors hjärtan.
Felaktiga val, felaktiga beslut. Det är därför det här sker.
Vår skapare beslöt sig för att rena jorden.
Gud varnade mig. Han sa till mig att bygga en båt.
En båt för att rädda vår familj, och alla djur.
Alla andra levande varelser...
...skulle dö.
Och på den sjunde dagen... ...vilade Gud.
Efter att flodvattnet hade slukat hela världen-
-fick Noas ättlingar, en ny start-
-och en chans att återskapa förhållandet mellan Gud och mänskligheten.
Det här är Bibeln.
Herre!
Det har börjat.
- Vad ska vi göra? - Förändra världen.
En nation och ett folk finner tro, i en allsmäktig skapare.
Du har bara en fader, och han är i himlen.
Du har bara en lärare, och han är Messias.
Deras berättelse hjälper till att definiera vilka vi är.
Om du hungrar efter rättfärdighet, kommer du att mättas genom mig.
Valen vi gör.
Den som tror på mig, skall aldrig någonsin dö.
Hur vi lever.
Saliga äro de fattiga, ty de tillhöra himmelriket.
Hur vi älskar.
Saliga äro de ödmjuka, ty de skola befolka jorden.
Hur vi kämpar, och överlever.
Det kommer inte att finnas mer död eller sorg, gråt eller smärta.
Jag kommer snart.
Innan miljarder kan tro på Honom-
-måste en människa höra Guds röst, och ha tron, att följa efter.
Abraham, lämna ditt hem, gå till landet jag ger dig och din avkomma.
Jag skall välsigna dig.
Jag ska göra dig till Fader över många nationer.
Och få ättlingar, lika många som stjärnorna.
Alla folk på jorden, skall välsignas genom dig.
Sarah. Gud har talat till mig.
Följ med mig.
Lot, min brorson, gå med oss. Gud har talat till mig.
- Han leder oss till ett nytt hem. - Men vi har ett hem, ett bra hem.
Bort från staden, till ett nytt land. För våra barn.
- Du har inga barn. Kan inte få några. - Men vi kommer att få.
Han har lovat ättlingar, lika många som stjärnorna.
Han talade till mig. Han lovade.
Sarah, tro på mig.
Tro på mig.
Och Lot, är du med mig? Han kommer att leda oss till det förlovade landet.
Nej.
Vilket underverk!
Fast i övertygelsen om att han kommer att grunda en stor nation-
-leder Abraham sitt lilla folk, till landet som Gud lovade honom.
- Vad kan jag göra? All mark är tagen! - Du kan inte ta min!
Så här kan det inte fortsätta. Du måste berätta för Abraham vad vi beslutade.
- Vad händer? - Hans män försöker ta vår betesmark.
- Gud gav oss landet för vi skulle dela. - Då borde han ha gett oss mer av det.
Berätta för honom.
Abraham, marken räcker inte till. Vi är för många.
- Herren kommer att förse oss. Hav tro. - På en Gud vi inte kan se?
- Det är dags att vi går skilda vägar. - Nej, vi måste hålla ihop.
Stanna och svälta? Stanna och se på när männen dödar varandra för ett grässtrå?
Farbror. Vi lämnar er.
- Vart ska du ta vägen? - Till grönare betesmarker närmare Sodom.
Sodom? Det är farliga marker.
Ta hand om dig.
Utan egna barn, är brorsonen Lot, det närmaste Abraham kan komma en son.
Hur kan jag leda ett helt folk...
...när jag inte ens kan leda min egen familj?
Ett år senare.
Snabbt, hjälp honom! Det är en av Lots män.
Samuel! Skynda dig!
Här, stöd dig på mig. Vad hände?
Vi hade inte en chans. De var för många.
- Och Lot? - Vid liv, men tillfångatagen.
Sköt om honom.
- Vi har några utbildade män. - Abraham, du är ingen soldat.
Jag sa till dem att lita på Gud. Jag fick Lot att komma med oss.
Och sedan lämnade de oss. De fick välja mark. Det var deras val.
De är min familj.
Vi måste hjälpa dem.
Gud kommer att ta hand om oss.
Abraham. De är för många.
Tro på Gud!
Lot!
Så få av oss, mot så många.
Gud är med oss.
Abraham. Vi fortsätter till Sodom.
Lot, många män dog, för att rädda dig.
- Jag har också förlorat män. - Vi måste hålla ihop.
Nej.
Nej, farbror.
- Det kan vi inte. - Framtiden ligger i staden.
- Följ med oss. - Vi måste fortsätta.
Nu går vi.
Abraham? Kom in nu.
Stjärnorna. Stjärnorna.
- Abraham? - Stjärnorna.
Allihop. Räkna dem.
- Abraham. - Räkna dem, räkna dem.
- Vår skapare... - Shh.
...som skapade stjärnorna-
-kommer att ge oss så många ättlingar, att vi kan fylla vårt land.
Han har lovat. Du kommer att få ett barn.
- Det får jag inte. - Det får du!
Jag kan inte. Det är för sent för mig.
Men för dig finns det fortfarande tid.
Med henne.
Hagar.
Pigan.
Nej.
Jo.
14 år senare.
Håll den stadigt, Ismael.
Sarah, såg du det? Såg du det?
Min son! Min son!
Min son!
Din son.
Följ med din mamma.
Abraham.
Välkommen, Herre.
Snälla. Gör mig sällskap.
- Hämta vatten och mat till våra gäster. - Ja, herre.
- Har ni rest långt? - Ja. En lång väg.
Abraham. Var är din fru?
Där inne.
Nästa år, kommer Sarah att få en son.
Varför skrattar du?
- Jag har inte skrattat. - Det gjorde du.
Och när din son är född, ska du ge honom namnet Isak,-
-som betyder skratt.
Tack för din gästfrihet.
Vi måste gå.
Jag bara hjälpte er på vägen.
Vart ska ni?
För att avgöra Sodoms öde.
Sodom har blivit korrupt, en stad i synd.
Men min brorson Lot, bor där. Han har familj.
Protesterna mot Sodom är stora.
Dess synder är mycket allvarliga.
Tänker du att förstöra den? Hela staden?
Du är en rättvis Gud.
Kommer du att förgöra goda människor...
- Den här vägen. - ...tillsammans med de onda?
Tänk om det finns 50 goda människor i Sodom?
Kommer de att drabbas av samma öde som de ogudaktiga?
Snälla. Hjälp oss!
Vi kommer att pröva dem. Om mina änglar hittar 50 rättfärdiga i Sodom,-
-skonar jag hela staden.
Snälla, hjälp oss.
Eller färre? 30?
20? Skulle du förgöra dem?
Snälla! Hjälp oss!
Den här vägen.
Tänk om det fanns tio rättfärdiga män i Sodom? Skulle du inte skona dem?
- Vilka är de här människorna? - De behöver vår hjälp.
Jag ska göra vad jag kan för er.
Även om jag bara hittar tio, skonar jag hela staden.
Öppna dörren! Öppna dörren!
Ge oss främlingarna!
- De är gäster i mitt hus. Låt dem vara. - Vi tar dig också!
Gå undan.
- Vi måste gå. - Jag kan inte se!
Herren skonar dig, för Abrahams skull.
Stanna.
Där är de!
Hav tro, Abraham.
Ni är trygga nu.
Ni måste bort härifrån. Staden bestraffas.
Se inte tillbaka på den syndiga staden.
Se inte tillbaka!
Lot.
Se inte tillbaka!
Nej!
Lots hustru förvandlas till en saltstod, för sin olydnad mot Gud.
Lot och hans döttrar flyr till bergen, och återser aldrig mer Abraham.
Hur mår hon?
En pojke.
Isak.
Som han lovade.
Ditt bröd.
Ät din mat, Ismael.
Ishmael!
Det är bra.
Sarah? Vad är det?
Den kvinnan tror att hennes son ska få ärva vad som rättmätigt tillhör Isak.
Vad menar du?
Vem ska bli den första av alla i vår stam, Abraham?
Den första stjärnan, av alla stjärnorna på himlen?
Vår son?
Eller hennes?
- Sarah, jag... - Abraham.
Abraham!
Du bestämmer.
Eller låt Gud avgöra.
Var tapper.
Gud garanterar deras överlevnad.
Abraham skickar ut Hagar och Ismael, i vildmarken.
Adjö, Ismael.
Åh, min son.
Min son.
När du växer upp, kommer Gud att välsigna dig med många barn.
Tio år senare.
Låt mig göra dig lite frukost, Isak.
Efter åratal av kamp, har Abraham lärt sig-
-att vara utvald av Gud, är både en välsignelse och en prövning.
Han måste bevisa sin tro, om och om igen.
Ett offer?
Nej.
Har jag inte visat tillräcklig tro?
Ät upp. När du får egna barn, vill du se dem växa upp och bli stora och...
Abraham?
Vad är det?
Gud vill ha ett offer.
Min son. Följ med mig.
Far, vi har brasveden. Men var är lammet?
Herren kräver ett offer, min son.
- Har Abraham hämtat ett lamm? - Nej, härskarinna.
Hämta veden.
Far? Vad gör du?
Du gör mig illa, far.
Isak. Du måste förlita dig på Gud.
Snälla.
Snälla, far.
Förlåt mig.
Snälla.
Abraham.
Ett offer?
Åh, min son, min son.
Min son.
Nej.
Isak!
Abraham klarade den yttersta prövningen.
Han kommer att bli, en Fader för Guds folk.
Abraham.
Nu är det upp till Isak.
Han får en son som namnas, Jakob. Gud byter ut namnet till, Israel.
Löftet om att få ättlingar lika många som stjärnorna, kommer att infrias.
Snart tvingar svälten bort israeliterna från det förlovade landet, till Egypten.
Här förslavas de av Farao.
Under de kommande 400 åren, blir Abraham och Gud, ett minne blott.
Hela Hans folk, förvandlades till lastdjur.
Utom en.
Moses.
- Du får inte slåss igen. - Jag kan inte neka. Han är Faraos son.
- Striderna mellan dem måste upphöra. - Moses vill inte slåss.
Det är din son som tvingar honom, och att ständigt förlora.
Du må vara min systers favorit, men jag kommer att bli Farao.
Jag kommer att bli Gud!
Snälla.
Kämpa mot mig! Jag beordrar dig!
Moses!
Nog!
Han behöver veta sin plats! Jag kommer att bli Farao!
Då är det bäst att du börjar uppföra dig som en.
Det här är ditt fel. Hon borde inte ha fått behålla honom.
- Du är inte en av oss! - Tyst, sa jag!
Vad pratar han om?
Det är dags att berätta nu.
Du!
Följer med mig!
Mamma. Berätta vad?
Vad?!
Moses.
Jag älskar dig som en son. Men du är inte av mitt blod!
Du föddes som slav.
Hämta dem alla!
Far dödade så många barn.
Han fruktade ett uppror.
Ditt folk, var för många.
Mitt...
...folk?
Jag räddade dig.
Ditt folk är där ute, Moses.
Våra slavar. Israeliterna.
Du hade en bror, Aron.
Och en syster.
Miriam.
Men de är inte som vi.
De dyrkar Abrahams Gud, och han har övergivit dem.
Israelitiska avskum!
Upp!
Spring, spring! Jag gömmer kroppen.
Min Herre, Moses' amulett. Ska vi jaga honom?
Nej, låt honom vara. Han är inget hot nu.
Välkommen till ditt nya liv, Moses! Du är ingenting längre!
Ingenting.
Berget Sinai, 40 år senare.
Ditt folk är där ute, Moses.
Du är inte en av oss!
De dyrkar Abrahams Gud.
Hon borde inte ha fått behålla honom.
Och han har övergivit dem.
Jag kommer att bli Farao!
Moses.
Jag är här.
Jag är Abrahams, Isaks och Jakobs Gud.
- Är du verklig? - Det är jag.
Jag har sett mitt folks lidande.
Jag sände dig till Faraon för att föra dem ut ur Egypten.
Men hur ska jag frige dem?
Jag kommer att vara med dig.
Med din kraft, ska jag frige mitt folk.
I Egypten sitter en ny man på tronen.
Moses gamla rival, är nu Farao.
En dag kommer du att ha en hel armé av dem. Verkliga.
Ingenting har förändrats. Så mycket lidande.
Hej, du!
Tillbaka till arbetet!
Vänta. Vänta. Snälla. Jag tar hand om honom, herre.
Vad gör du? Ska du göra så att vi alla får stryk?
Vem är du? Vad gör du här?
Mitt namn är Moses.
Moses?
Är du Moses?
Jag måste träffa dina Äldste.
Kom med mig.
Den här mannen säger att han är Moses!
Den förrymde prinsen.
Du är efterlyst för mord.
Om du är den du säger dig vara, varför skulle du återvända?
Gud, har sänt mig.
Jag är här för att frige er.
Ja, Gud, skickade mig. För att tala med er.
Har ni glömt Gud?
Även om ni har glömt Honom...
...har Han inte glömt er.
Ifall du har glömt, så är Farao den enda guden vi måste frukta.
- Du tror att han bara låter oss gå? - Vem skapade jorden...
...havet, himlen?
Vem skapade dig?
Farao?
Eller Gud?
Du är sinnessjuk.
Nej!
Det är han inte!
Han är min bror.
Aron.
Moses!
Gud sände mig en dröm, som sa att du skulle återvända.
Det här är Miriam, din syster.
Broder.
Mina barn.
Min familj.
Mitt folk.
Vårt folk.
- Guds folk! - Guds folk!
Den gamla Faraon kanske var förtjust i dig.
Men nu är det hans son, du måste ta itu med.
Varför skulle Farao vilja träffa dig?
Han vill träffa mig.
Du har en son.
En arvinge. Vår ätt är för evigt bestående.
Varför är du här, Moses? Har du kommit för att be om förlåtelse?
Nej.
Gud sparade mig, för ett särskilt ändamål.
Ja?
Jag kommer för att kräva, att du friger Hans folk från slaveriet.
Kräver?
- Frige mitt folk. - Du har alltid varit en kämpe, Moses.
Men du visste aldrig när du var slagen.
Om du trotsar Gud, kommer du att straffas.
Du kommer tillbaka, efter alla de här åren, för att hota mig?
Säg mig. Är det din osynlige Gud, som kommer att straffa mig?
Den som överger sitt folk?
Den som springer ifrån sitt ansvar, från det förflutna? Från sin familj?
Lär dem vem Gud är.
Jag är Gud!
Moses! Du har gjort Farao arg.
Han kommer att straffa oss. Gör det inte värre.
Gud har talat till mig.
Han kommer att tvinga Farao till att befria oss...
- ...om han måste. - Vad ska vi göra?
Syster. Bror. Ni alla andra.
- Förlita er på Gud! - Farao är där borta.
Om han inte lyssnade på dig förut, varför skulle han göra det nu?
Du ska få se.
Ta staven... till vattnet.
Herre!
Kom upp ur vattnet! Det är blod! Det är blod!
Det är blod! Blod överallt!
- Ers majestät! - Simma till oss!
Herre!
Du är ingen Gud. Du är bara en man.
Och du ska frige mitt folk.
Flytta er!
Moses!
Tvivlar du, Joshua?
I hela mitt liv, har jag tillhört Faraos.
Jag ska aldrig bli slav igen.
Gud är med oss.
Det här är bara början.
Vår Herre, skickar tio plågor, för att ändra Faraos åsikt.
- Släpp mitt folk. - Nej!
Nej!
Gräshoppor.
Gå bort därifrån! Herre!
Nej!
Moses? Vad svarar Farao? Visst kommer han att ändra sig nu?
Nej. Han vägrar.
- Igen? - Ge upp, Moses, innan det är för sent.
Gud kommer att fortsätta, tills Farao veknar.
Vad är det för fel?
Snart kommer den slutliga plågan.
Dödsängeln kommer.
Alla förstfödda söner kommer att dö.
Men inte hos oss? Varför skulle han straffa oss?
Döden kommer till oss alla.
Varför till oss?
Dödsängeln kommer.
Alla förstfödda söner kommer att dö.
Men inte hos oss? Varför skulle han straffa oss?
Döden kommer till oss alla.
Varför till oss?
Vänner!
Vi kan förskonas från Guds hämnd,-
-men bara om vi gör precis som han säger.
Spill inte! Varenda hus måste märkas med blod.
Israeliterna målar med lammblod på sina dörrar,-
-som identifierar dem som Guds folk.
Vi blev lovade att Gud skulle befria vårt folk, men nu sänder han döden.
Vi måste lita på honom.
Det sker.
- Kommer vi att vara säkra? - Var inte rädd, min son.
Gud, hav förbarmande.
Farao har inte lyssnat.
Vad som än sker med hans folk, ligger i hans händer.
En gång räknade jag dem som mitt folk, Joshua.
Vår frihet har ett pris.
Dödsängeln, förnimmar israeliternas hus målade med blod, och sveper förbi.
Varför?
Varför ska israelitiska slavar få leva, när min son är död?
Stå upp.
Stå upp!
Gå! Lämna mitt land, och ta din eländiga Gud med dig!
Lasta fort. Gör er klara.
Kom igen, lasta fort.
Moses!
Vi kommer att uppfylla Abrahams förbund med Gud.
Vi kommer att leva i det förlovade landet-
-med ättlingar, lika många som stjärnorna.
Min son.
Hur kunde slavar göra det här?
Jag lovar dig, här och nu, att jag ska tvinga tillbaka israeliterna-
-och få dem att bygga dig, den största grav som världen någonsin har skådat.
Och Moses kropp...
...skall begravas i dess grund.
Det här är uttåget.
Efter 400 år av slaveri, är israeliterna fria.
Jag fattar fortfarande inte, att Farao bara lät oss gå.
- Men det gjorde han. - Det var vad Gud krävde.
Och bara en galning skulle trotsa Gud igen, efter vad han har gjort.
Röda Havet.
Broder? Vad händer nu?
Broder?
Gud, uppenbarar oss en väg.
Moses. Varför har du fört oss hit?
Gud förde oss hit.
Och vad säger Gud om att ta sig över?
Egyptier, på kullen.
Var är din Gud nu, Moses?
Vi har dem! De är fångade!
Dö!
Hästar!
Stridsvagnar! De är här!
- Egyptierna. - Idiot! Vad gör vi nu?
Är det för att Egypten inte har gravar-
-som du tog oss hit för att dö? För det är vad du har gjort!
Nå?
Moses?
Moses!
Herre, jag kan inte tro att det här är det slutet du planerade för oss.
Vi har sett dig sprida skräck bland våra fiender.
Dö!
Du höll döden borta från våra dörrar.
- Moses! - Moses!
Herre!
Gud är med oss!
Följ mig!
- Gud är med oss! - Vi kan gå igenom där!
Samla ihop folket!
Skynda er, skynda er! Vi måste iväg nu!
Tänd facklorna, fort!
Hav tro!
Kom nu!
Fortsätt!
Var inte rädda! Hav tro!
- Kom igen! - Kom igen! Fortsätt!
Vi är nästan där!
Vänta!
Efter dem!
Attack!
Nu!
Ge mig Moses!
Spring! Spring!
Spring!
Jag ser deras facklor!
Kom igen! Fortsätt!
De kommer.
De kommer!
Skynda er!
Spring!
Skynda er!
Vi är nästan där!
De är fortfarande på väg!
Kom nu, gamle man!
Skynda! Skynda!
Vi är här!
De är fortfarande på väg!
Du är ingen Gud, Farao.
Det finns bara en Gud ...
Och han är här, med oss.
Nej!
Moses.
Moses!
Frihet!
Mina vänner!
Mitt... folk.
Gud har befriat oss från slaveriet.
Vi är fria.
Ni har kommit en lång väg.
Jag vet.
Men vår resa har bara börjat.
Vi måste lita på Gud.
Vi måste följa hans väg.
Moses leder israeliterna till berget Sinai,-
-där Gud först talade till honom genom den brinnande busken.
Gud ger Moses lagar, danade i sten.
De tio budorden.
Joshua.
Gud har...
...återupptagit sitt löfte han gav till Abraham.
Vi har nya lagar som förbereder oss för det förlovade landet.
Om vi är ärliga mot Gud, kommer han att hålla sitt löfte.
Abrahams dröm. Vår framtid.
Du är vårt folks framtid, Joshua.
Du måste överta landet Abraham lovades-
-och alla hans ättlingar, lika många som stjärnorna.
Herre, jag var med Moses när budorden uppenbarades.
Jag var vittne till förbundet, löftet om en helig nation.
Hjälp mig att skapa den nationen,-
-att leda ditt folk, att befolka landet.
Joshua!
Herren förde oss ut ur Egypten.
Han lovade oss det här landet.
Och snart... ska det bli vårt!
Kom.
Är ni redo?
Vi ska söka igenom hela staden.
Hitta en väg in. Vi måste ta Jeriko.
Det är det enda som står mellan oss, och det förlovade landet.
Hämta bara vatten i dagsljus. Gå hem nu.
- Snälla. - Gå. Gå. Stanna inomhus.
Israeliterna kan attackera när som helst. Gå hem.
Rahab. Min lilla hora.
Vad gör du ute?
- Du vet att det inte är säkert? - Det är tillräckligt säkert.
Ingen är säker.
Jag kan ta hand om mig själv.
Gå hem.
Vad gör ni här? Försvinn! Gå härifrån!
Israeliterna!
Broder.
- För Israel! - För Israel.
Fienden är här! Slå larm!
Det har börjat.
Herren delade vattnet, för Moses. För dig, splittrar han sten.
Om vi lyder Herren, är allt möjligt!
Saul, jag smörjer dig, till Israels första kung.
Gud är med mig!
Samson, din styrka kommer från Gud.
Din uppgift är att köra bort filistéerna.
David, folket litar på dig nu, att försvara dem, att förena dem.
Jerusalem, vårt nya hem.
När du har min krona,-
-tänker du inte döda mina ättlingar, och begrava mitt namn?
Vart du än går, ska jaga dig!
Vad Herren ger, kan han återta.
Vad heter du?
Jag heter Delilah.
Din Gud hade övergivit dig, Samson.
Och tagit din styrka med sig.
Nej, han vill att jag ska förgöra er alla!
Herren sa till mig: Davids hus, ska för evigt styra Israel.
Israel!
Det kommer inte att finnas mer död eller sorg, gråt eller smärta.
Översättning: ammi [STfA] www.Addic7ed.com
Jag kommer snart.