Jeg skyter mr Marlow to ganger med kirurgisk presisjon.
Mens han dør ser han at jeg tar fra ham det han eier.
Det er min design.
Jeg skyter mrs Marlow i halsen.
Det er ikke et dødelig sår. Det gjør henne umiddelbart lam.
Dette betyr ikke at hun ikke kan kjenne smerte.
Det betyr bare at hun ikke kan gjøre noe med det.
Det er min design.
DDX Security. Hvem snakker jeg med?
Jeg trenger sikkerhetsselskapets rapport.
Det blei rapportert som falsk alarm.
Og de hadde en falsk alarm siste uka.
Han tappet deres telefon.
Ja, den blei tappa.
Han tok opp mrs Marlows samtal med sikkerhetsselskapet.
DDX Security. Hvem snakker jeg med?
Theresa Marlow.
Kan du bekrefte passordet?
Tekanne.
Takk, mrs Marlow. Hoveddøras alarm gikk.
Ja, jeg beklager.
Er det noen andre i huset, mrs Marlow?
Jeg er her sammen med mannen min.
-Trenger du ytterligere hjelp? -Nei. Takk for at du ringte.
Og det er nå at det blir et skikkelig mareritt for mrs Marlow.
Alle har tenkt på å drepe noen, på den ene eller annen måte.
På egen hånd eller med Guds hjelp.
Tenk på å drepe mrs Marlow.
Hvorfor fortjente hun dette?
Fortell meg om designen deres. Fortell meg hvem dere er.
Mr Graham.
Spesialagent Jack Crawford. Jeg leder atferdsanalyseenheten.
-Vi har møtes. -Ja, vi var uenige da museumet blei åpna.
-Jeg likte ikke navnet. -Den vonde hugens forskningsmuseum.
Det er litt teatralsk, Jack.
Så du holder forelesninger nå. Det er vel også vanskelig for deg å sosialisere.
Jeg taler bare til dem. Jeg lytter ikke. Det fins ikke noe å sosialisere.
Får jeg...?
Hvor i spektrumet befinner du deg sjøl?
Jeg er nærmere Aspberger og autister-
-enn narsissister og sosiopater.
- Men du kan empatisere med dem? -Jeg kan kjenne empati for alle.
Det har mer med livlig fantasi å gjøre enn med en personlighetsforstyrrelse.
Kan jeg få låne fantasien din?
Åtte jenter blei kidnappet fra åtte forskjellige høyskoler i Minnesota de siste åtte måneder.
-Det var ikke sju? -Jo, det var det.
-Når blei det åtte? -Omtrent tre minutter før jeg kom til deg.
Har du ikke funna noen lik?
Ingen lik, kroppsdeler eller noe som kommer ut av lik. Ingenting.
Så de blei ikke bortført derfra du tror.
-Hvorfra blei de bortført da? -Det veit jeg ikke. Noen annensteds.
Alle blei bortført på fredager så de ikke blei savnet før mandag.
Han trenger en helg for å slette sine spor.
-Den åttende? -Elise Nichols. St. Cloud State.
Hun skulle ta seg av foreldrenes kat over helgen. Hun kom aldri hjem.
De andre er døde. Han beholder dem ikke særlig lenge men skaffer seg en ny en.
Så vi fokuserer på Elise Nichols.
De er alle veldig... amerikanske.
De har mye rødmussa hud.
Den samme hårfargen og øyenfargen. Omtrent på samme alder. Samme høyde, samme vekt.
-Så hva er det med dem? -Det handler bare om én av dem.
Han er som Willy Wonka. Jentene er som sukkerstanger.
Skjult blant alle de sukkerstangene fins det det sanne ofret-
-som, hvis vi følger vår metafor, er din gyllen billett.
Varmer han bare opp for sin gyllen billett eller gjenopplever han det han gjorde?
Den billetten skulle være verken den første eller den siste. Han skulle skjule hvor viktig hun var.
Det skulle jeg ha gjort. Ikke du heller?
-Ta en nærmere titt på det. -Nei.
Heimlich og Bloom gjør akkurat det samme som meg.
Det er ikke helt sant. Du har en veldig spesifikk måte å tenke på.
Diskuterer folk min spesifikk måte å tenke på?
-Du gjør hopp du ikke kan forklare. -Nei, bevisene forklarer.
Hjelp meg å finne noen bevis.
Det krever kanskje at jeg sosialiserer.
Hun kan ha dratt på egen hånd. Hun var veldig innadvendt.
Hun likte ikke å bo i studenthjem.
Pressen i skolen kan ha vært for mye.
Hun liker tog. Kanskje hun tok bare et tog og...
-Hun likner de andre jentene. -Ja, hun passer inn i profilen.
Elise kan fremdeles være i live?
Det kan vi ikke vite.
-Hvordan har katten det? -Hva?
Hvordan har katten deres det? Elise skulle fôre den. Oppførte den seg rart da dere kom hjem?
Den må ha vært sulten. Den hadde ikke ett hele helgen.
Jeg la ikke merke til det.
Kan dere unnskylde oss et øyeblikk?
Han tok henne herfra.
Hun tok toget, kom hjem og fôret katten.
Han tok henne.
Familien Nichols hjem er et åsted.
Zeller, Katz og Jimmy Price skal hit. Ja, og en fotograf.
Hvorfor er det nå et åsted?
Kan jeg få se deres datters rom?
Politiet var der i morges.
Nei, jeg åpner den!
Mr Nichols, vær snill å putte hendene i lomma og å ikke røre noe.
Vi har gått inn og ut her hele dagen.
Du kan holde katten hvis det er lettere.
-Elise! -Du må gå herfra.
Ta deg tid. Når du føler deg klar til å snakke, så snakk. Ellers trenger du ikke snakke.
Vi er der nede. Si ifra når vi kan komme inn.
-Du er Will Graham. -Du får ikke være her.
Du skrev den monografien om å fastsette dødstidspunktet med hjelp av insektaktivitet.
Jeg fant bastlag fra hjortegevir i to av sårene.
-Er du ikke noen FBI-agent? -Jeg er en spesiell etterforsker.
-Har du aldri vært FBI-agent? -De har strenge utvalgskriterier.
For å oppdage ustabilitet. Er du labil?
Du veit at du ikke får være her.
Jeg fant bastlag fra hjortegevir i sårene. Han avbrøt meg.
Vent litt. Rådyr og elger stanger ned byttet deres.
De prøver å kvele dem. På den måten dreper de rever og prærieulver.
Elise blei kvalt. Ribbeina er brutt.
Bastlag fra hjortegevir fremmer helbredelsen av sår. Han kan ha lagt i det med vilje.
Han prøvde å helbrede henne?
Han skulle gjøre det ugjort så mye han kunne.
Han tok henne tilbake der han fant henne.
Uansett hva han gjorde mot de andre kunne han ikke gjøre det mot henne.
Dette er hans gyllen billett?
Nei.
Dette her er en unnskyldning.
Har noen en hodepinetablett?
Hei.
Kom igjen...
Hei...
Du...
Winston, dette er de andre.
Dere andre, dette er Winston.
Så ja.
Hva gjør du her inne?
-Jeg liker lukten av urinaler. -Vi må snakkes. - Bruk dametoalettet!!
-Respekterer du vurderinga mi? -Ja.
Bra. Oddsene våre å få tak i ham står bedre med deg i salen.
Jeg sitter i salen.
Jeg er bare usikker på hvor jeg skal ta veien.
Jeg kjenner ikke denne typen psykopat. Jeg veit ikke en gang om han er psykopat.
Han er ikke ufølsom eller overfladisk.
Du vet noe om ham. Du sa jo: "Det her var en unnskyldning."
Hva ber han om tilgivelse for?
For å ikke kunne hedre henne. Han føler seg dårlig.
-Psykopater føler seg ikke dårlig. -Nemlig.
Hva slags galning er han da?!
Han kunne ikke vise at han elsket henne. Så han la tilbake liket hennes der han drepte henne.
-Han elsker de jentene? -Han elsker én av dem.
Og fordi han elsker de andre på noen måte.
Vi fant ingen sæd eller spytt. Elise Nichols døde som jomfru.
Han skulle ikke vise mangel på respekt!
Han vil ikke at de skal lide. Han dreper dem fort og...
... i henhold til hans måte å tenke, på en barmhjertig måte.
En følsom psykopat...
... risikerte å bli tatt for å kunne legge henne tilbake i sengen.
Han må ta den neste jenta snart...
... for han vet at han kommer til å bli pågrepet.
På en eller annen måte.
Nå har jeg deg.
Graham liker deg. Han tror ikke at du prøver deg på noen fiksfakserier.
Jeg er like ærlig med ham som med pasienter.
Du har observert ham da du var gjestforeleser på akademiet.
-Jeg var aldri alene med Will. -Hvorfor ikke?
-Jeg vil være hans venn. -Synd å ikke utnytte det...
...rent akademisk.
Du har allerede bedt meg undersøke ham, og jeg sa nei.
Noe vitenskaplig om Will skal først bli offentliggjort etter hans død.
Du har aldri vært alene med ham fordi du er profesjonelt nysgjerrig?
Jeg ville ikke ta det opp her...
... men hva syns du at Wills sterkeste motivasjon er?
Frykt.
Will Graham er veldig redd. Det følger med hans fantasi.
Det er prisen på fantasi.
Jeg ville ikke sende ham ut hvis jeg ikke kunne beskytte ham.
-OK, til 80%. -Jeg ville ikke sende ham ut.
Han er der ute. Jeg trenger ham der.
Hvis han kommer for nært må du påse at han ikke er alene.
Lov meg noe, Jack.
-Ikke la ham komme for nært. -Han skal ikke komme for nært.
Greit... Vi lette etter fingeravtrykk på huden. Naturligvis ingenting.
-Vi fikk en håndavtrykk fra halsen. -Og neglene?
Hudcellene under neglene var hennes egen. Hun klødde ham aldri.
En metallbit er alt vi har.
Vi burde lete etter rørleggere og håndverkere.
De andre skadene blei påført da hun var død, så hun blei ikke stanga.
Hun har en hel del hull som likner merker fra hjortgevir.
Jeg sa ikke at hun blei stanga...
Hun blei hengt opp på dem. Som på kroker.
-Hun kan ha blitt tappet for blod. -Leveren har blitt fjernet.
Han tok den ut og satte den på plass igjen.
Hvorfor skar han den ut bare for å sy den fast igjen?
Det var noe galt med kjøttet.
Hun har leverkreft.
Han... spiser dem.
Vær så snill...
Takk.
Jeg hater å være nevrotisk.
Hvis du ikke var nevrotisk skulle du være noe mye verre.
Hjernen får bukt med angst under korte perioder.
Ikke disse lengre perioder som du opplever.
Det er derfor det føles som en løve er i ferd med å sluke deg.
Franklyn.
Du må overbevise deg sjøl om at løven ikke er i rommet.
Når den er det garanterer jeg deg at du skal komme til å vite det.
Dr. Lecter, jeg er...
Det her er en privat utgang for pasientene mine.
Dr. Lecter... unnskyld meg.
Jeg er spesialagent Jack Crawford, FBI. Får jeg komme inn?
Du kan vente på venterommet. -Franklyn, vi ses neste uke.
Med mindre det gjelder ham.
Nei, det gjelder bare deg.
Vær snill å komme inn.
Får jeg spørre hvorvidt det gjelder meg?
Du får spørre, men jeg er kanskje nødt til å stille deg noen få spørsmål først.
-Forventer du en pasient til? -Vi er helt alene.
-Ikke noen sekretær? -Hun var mottagelig...
...for romantiske nykker og fulgte hjertet til Storbritannia. Det var synd.
-Er det dine, doktor? -Blant de første. Kostskolen min i Paris.
De er utrolig detaljerte.
Jeg lærte raskt at skalpeller er bedre enn blyantspisser.
Nå forstår jeg hvorfor du fikk et praksissemester på Johns Hopkins.
Jeg begynner å tro at du etterforsker meg, agent Crawford.
Nei... Alana Bloom har sendt meg hit.
Fra psykologiavdelingen... Georgetown.
Psykologiavdelinger er full med utilstrekkelige personligheter.
-Dr. Bloom er et unntak. -Ja, det er hun.
Du var hennes mentor på Johns Hopkins.
-Jeg lærte mye av henne. -Hun viste meg avhandlinga di.
"Evolusjonær opprinnelse av sosial utgrensning."
Det var veldig interessant. Til og med for en legmann.
-En legmann? -Ja.
Atferdsanalyseenheten er full av lærte folk, men du anser deg for en legmann?
Ja, i nærværet ditt, doktor.
Jeg trenger din hjelp med en psykologisk profil.
-Hvor mange tilståelser? -12 dusin. Ingen av dem hadde detaljer.
Inntil i morges. Da hadde de alle sammen detaljer.
Noen geni ved politiet tok et bilde av Melanies kropp med mobilen sin-
-og deretter la Freddie Lounds det ut på tattlecrime.com.
Smakløst.
Har du et problem med smak?
-Mine tanker er sjelden smakfulle. -Ikke mine heller. Ikke noen effektive barrierer?
Jeg bygger forter.
-Assosiasjoner kommer raskt. -Det gjør forter òg.
-Liker du ikke øyekontakt? -Øyne er distraherende.
Enten ser du for mye eller ikke nok.
Det er vanskelig å fokusere når du tenker:
"Å, det hvite er virkelig hvit." Eller "Er det der en sprukket blodåre?"
Så prøver jeg å unngå øyne når jeg kan.
-Jack? -Ja?
Alt du ser og lærer rører alt annet i lynnet ditt.
Dine verdier er til stede, men sjokkerte over assosiasjonene dine.
Ingen fort i skallen din for det du liker.
-Hvems profil arbeider du med? -Hvems profil arbeider han med?
Jeg er lei for det. Vi observerer. Ingen av oss kan slå det av.
Psykoanalyser meg ikke. Du liker meg ikke når jeg er blitt analysert.
Unnskyld meg, jeg skal gi en leksjon i psykoanalyse.
Kanskje vi skulle ikke gjøre det slikt, doktor. Kanskje en mindre direkte tilnærming.
Det han har er bar empati.
Han kan se ting fra andre menneskers synspunkt. Det skremmer ham.
Det er en ubehagelig evne, Jack.
Sansingsevne er et dobbelegget verktøy.
Denne kannibalen som du har bedt ham lære kjenne...
Jeg tror, jeg kan hjelpe Will å se ansiktet hans.
-Hjorthodet blei stjålet i går. -Bare hodet?
Politiet kaller ham allerede for Minnesota-Varsler.
-Som fuglen? -Det er en sangfugl.
Den henger mus og firfisler på torner og piggtråd.
Den river ut organene, putter dem i sitt lille forrådskammer og spiser dem seinere.
Er det slurvete eller oppvakt?
Han ville ha henne bli funnet sånn her.
Det er lunefullt.
Det føles nesten som han håner henne.
Eller så håner han oss.
Hvor blei all hans kjærlighet av?
Uansett hvem som la Elise tilbake i sengen malte ikke dette bildet.
Han tok lungene hennes.
Jeg er sikker på at hun var i live da han skar dem ut.
Vår kannibal elsker kvinner.
Han vil ikke ødelegge dem men spise dem for å bevare noe av dem inni seg.
Denne drapsmannen syntes hun var en gris.
Er det en copycat?
Kannibalen som drepte Elise hadde et sted å gjøre det.
Han har et hus eller to. Eller en hytte. Noe med et troféværelse.
Han har en datter.
På samme alder. Samme hårfarge og øyenfarge. Samme høyde og vekt.
Hun er enebarn. Hun skulle flytte hjemmefra.
Han bærer ikke tanken på å miste henne.
Hun er hans gyllen billett.
Hva med copycaten?
En intelligent psykopat. En sadist. Veldig vanskelig å fakke.
Det fins ikke noe synlig motiv eller mønster. Muligens dreper han aldri på den måten igjen.
Be dr Lecter utarbeide en profil. Du virket imponert av hans mening.
God morgen, Will. Får jeg komme inn?
-Hvor er Crawford? -I retten.
I dag tilhører eventyret oss.
Får jeg komme inn?
Jeg er mye omsorgsfull med hva jeg spiser så jeg tilbereder det fleste sjøl.
Litt protein for å starte dagen. Litt egg, litt pølse.
-Det er deilig. Takk. -Bare hyggelig.
Jeg skulle be om unnskyldning for mitt analytiske bakhold-
- men det skulle skje igjen så jeg får være sparsommelig med mine unnskyldninger.
Bare vær profesjonell.
Eller vi kunne omgås som voksne. Gud forby at vi blir venner.
-Du er ikke det interessant. -Du kommer til å ombestemme deg.
Agent Crawford sier du har ferdigheter angående monstre.
Jeg tror ikke at Varsleren drepte jenta på marka.
Djevelen ligger i detaljen. Hva var det som copycaten ikke gjorde?
-Hva avslørte ham? -Alt.
Han måtte vise meg et negativ slik at jeg kunne se positivet...
Det var som åstedet var en presang.
Matematikken bak menneskelig atferd. Alle disse stygge variablene...
Noen dårlig matematikk med den her Varsler-fyren, hva?
Rekonstruerer du fantasiene hans? Hva slags problemer har han?
Han har en heil del.
Har du problemer, Will?
-Nei. -Så klart du ikke har.
Vi likner hverandre - begge to problemfrie. Det fins ikke noe å føle seg fæl over.
Ser du, Will?
Jeg tror at onkel Jack anser deg for en skrøpelig lille tekopp.
Det fineste kinaporselen, bare brukt for spesielle gjester.
Hva er din oppfatning av meg?
Mungoen som jeg ville ha under huset mitt når ormene kryper forbi.
Spis opp frokosten din.
Hvorfor smiler du?
Jeg får ta en titt bak kulissene.
Jeg er nysgjerrig på å vite hvordan FBI jobber når de ikke sparker inn dører.
Du er heldig at vi slipper å spørre ut folk.
Vi fant et lite metallstykke i Elise Nichols klær. Fra en gjengeskjærer.
Det må jo fins hundrevis av byggeplasser i Minnesota.
En spesiell type av metall, rør og besjiktning. Vi sjekker det.
-Hva leter vi etter? -Faktisk alt.
Men framfor alt noe som er... merkelig.
To folk fra FBI.
De går gjennom våre papirer nå. Legger dem i arkivbokser.
Ja, de tar ting.
Nei, de sa ikke...
Jo, de kan.
Hva sa du at du het?
-Garrett Jacob Hobbs. -Han jobber for oss.
Det er oppsigelsepapirer. Fagforeninga krever dem.
Jeg ringer deg senere.
-Har mr Hobbs ei datter? -Kanskje.
18, 19 år gammel. Rødmussa. En vanlig jente men søt.
-Kastanjebrunt hår. Omtrent så høy. -Kanskje. Jeg omgås ikke med dem.
Hva er så rart med mr Hobbs?
Han ga et telefonnummer, ingen adresse.
Og derfor har han noe å skjule.
De andre ga adresser. Og han var borte i flere dager.
Har du en adresse på mr Hobbs?
Jeg tar dem.
Hallo? Et øyeblikk.
Pappa, det er til deg.
-Hvem er det? -Det er et hemmelig nummer.
Hallo?
-Mr Garrett Jacob Hobbs? -Ja.
Du kjenner meg ikke. Jeg ringer for å advare deg. Lytt nøye.
-Lytter du? -Ja.
De vet.
Garrett Jacob Hobbs? FBI!
Ser du? Ser du?
Nei, nei, nei.
Noen mindre overgrep, som pubslagsmål, barnemishandling...
Legevaktspersonale kan være ytterst hjelpsom.
Om de husker noen fæle bitt: uansett hvem som ble bitt eller...
Hvor er Graham?
Du sa at han ikke skulle komme for nært.
Norsk tekst: Arnwoldson