РЕЗИДЕНЦІЯ ЛАМБЕРТІВ, 1986
Привіт, я - Еліс. Ви, мабуть, Лоррейн.
Дуже приємно. Пробачте, що так пізно.
Через роботу виховую сина вечорами.
Нічого страшного.
У мене все відбувається з настанням темряви.
- Проходьте. - Дякую.
Привіт, Карл!
Еліс, дякую, що прийшла.
Подзвонив тобі, оскільки не було іншого виходу.
О, я розумію.
Вирішив свою проблему зробити моєю теж. Так?
Жартую.
Ти ж знаєш, я завжди рада допомогти, Карл.
Не хочете кави або чаю?
Ні, спасибі. Я б відразу взялася до справи.
Карл сказав по телефону, що це стосується вашого сина, так?
Так.
Його звуть Джош.
Щось переслідує його.
Покажіть їй.
Провів стандартні психологічні тести, перевірив медичні записи.
Усе в нормі.
Потім я побачив фотографії.
Помітили близько шести тижнів тому.
Подумала, що фотоапарат зламався.
Потім стало ясно - це не несправність.
Я питав хлопчика. Нічого не сказав. Він наляканий.
Я теж наляканий.
Щось не так з цим будинком. Я відчуваю.
Воно хоче, щоб я пішов.
Можна з ним поговорити?
Привіт, Джош. Мене звуть Еліс.
Хочу задати декілька простих запитань.
Тобі подобається жити тут?
Авжеж.
Багато однолітків живе по сусідству?
Декілька.
Один живе в сусідньому будинку.
Повинно бути весело.
Тобі щось не подобається в цьому будинку?
Іноді сняться погані сни.
Що відбувається в твоїх снах?
Я хочу дещо спробувати з тобою, Джош.
Обіцяю, боляче не буде.
Просто трохи розслабся.
Слухай цокання.
Сконцентруйся на нім.
Відокремся від усього іншого.
Тобі все більше хочеться спати.
Тепер ти всередині свого сну, Джош.
Озирнися.
Що ти бачиш?
Я бачу себе сплячого в ліжку.
Ти в своїй спальні?
Ні.
Я в якомусь темному місці.
Тут завжди темно.
Ти один?
Ні.
Вона тут.
Хто така "вона"?
Каже, що вона друг.
Вона приходить до мене щоночі.
Де вона зараз?
Вона з нами у будинку?
Я хочу поговорити з нею.
Тоді ми зіграємо в маленьку гру, Джош.
Називається "Гаряче і холодно".
Ходитиму по будинку,
а ти казатимеш, "гаряче" або "холодно".
Холодно.
Тепло.
Тепліше.
Холодніше.
Стає тепло.
Гарячіше.
Дуже гаряче.
Будь ласка, йдіть звідти.
Хто ти?
Чого ти хочеш?
- Що сталося? - Бачила, що його тривожить, це не друг.
Паразит. Ніколи не відчувала такої злості.
Воно хоче бути ним.
Міс Ламберт, у вашого сина є унікальна здатність, дар.
Він може подорожувати уві сні бачити речі.
Речі, які ніхто не повинен бачити.
Зараз один з мертвих теж побачив його.
Боже мій.
Ви можете це зупинити?
Я можу забрати його дар, заблокувати пам'ять про здібність.
Як ми це зробимо?
Я покажу.
Робіть усе необхідне.
Нехай він забуде.
ГЛАВА 2
Я бачив себе у вісні минулої ночі
Потім я полетів звідти
Одного ранку, Долтон просто не прокинувся.
Ми водили його по кращих лікарях,
але ніхто не знав, що робити.
Врешті-решт, ми забрали його додому,
хоча він був у комі.
Потім у будинку стали траплятися дивні речі.
Нез'ясовні речі.
Я була дуже налякана, ми переїхали.
Але вони продовжували траплятися.
Ви вірите, що це - справа рук надприродних сил?
Коли ви... Коли ви вдалися до послуг
загиблої Еліс Райнер?
Коли нам стало більше нікуди йти.
У ваших свідченнях сказано, місіс Ламберт,
що минулої ночі, близько 10-ї години,
Еліс помістила вашого чоловіка в гіпноз.
Це було частиною ритуалу, який, як вона вважала, дозволив би йому
"спроектувати його підсвідомість у...".
Пробачте, сам не розберу свій почерк.
"...на світ духів, де він зміг и знайти вашого сина,
і повернути йому свідомість".
Ви й справді вважали, що це допоможе?
Повинна була. Що б вона не робила, це спрацювало.
Долтон опритомнів.
Що сталося потім, коли ваш син опритомнів?
Джош!
Джош, де ти?
Джош!
Рене. Я тут.
- Що? - Рене!
Ні, ні, ні. Еліс! Еліс!
Відведи Долтона! Виклич швидку!
Ні, ні. Еліс!
О, ні!
Ні, ні!
Що?
Чому ти так на мене дивишся?
Думаєш, це я зробив?
- Ви повірили йому? - Він - мій чоловік.
- Це не те, що я запитав. - Повірила.
Мій чоловік нездатний нікого вбити.
Це - фотографія Еліс за секунди до смерті.
Можете сказати, хто на цій фотографії?
У будинку траплялося багато дивного.
Я бачила багато примар.
Хочете сказати що це примара на фото?
Послухайте мене не цікавлять привиди.
Мене цікавлять ті люди, що вигадують їх.
На шиї Еліс відбитки, залишені людськими руками.
Дам знати, якщо вони належать вашому чоловікові.
- Джесіка, ми вдома. - Привіт, хлопці.
- Тато! - Привіт.
- Подивися, що я зробив. - Що?
Телефон з кухля. Бачиш? Ти прикладаєш це до вуха, а я - до рота.
Ти - геній.
- Чистої води геній. Спасибі за нагляд. - Мамі твоїй привіт.
Передам.
Мамо, я візьму.
Піду нагору і підготую ліжка.
Добре.
- Час у ліжко, хлопці. - Надовго ми тут?
Побудемо в бабусі трохи, поки поліція працює в нашому будинку.
Цей будинок вже довго належить нашій сім'ї.
А ви, хлопці,
спатимете в татовій старій кімнаті.
Ти бачив тут щось погане?
Ні.
І ви нічого не побачите, добре?
Так.
Що?
Радий, що ти опритомнів.
- Добраніч. - Добраніч.
- Долтон. - Що?
Дивися, що я зробив.
Обов'язково?
Так.
Нісенітниця якась.
Це працює. Хочу запитати дещо.
Натягни дріт.
- Іди назад. - Добре.
Ну що, як тобі?
Нісенітниця якась.
Гей.
Лоррейн?
Усе добре.
- Це й досі відбувається. - Що?
Фортепіано грає саме по собі, я знайшла Калі на підлозі у ліжка.
Може, сама вилізла. Вона так робила раніше?
Що? Та що з тобою?
Я хочу, щоб ми залишили це позаду. Щоб стали нормальною сім'єю.
Немає нічого нормального у цьому. Вони досі тут.
Еліс мертва! Усі мовчать! Хтось убив її!
Давай поговоримо про це.
Думаєш, це я?
Ні.
- Ні, не думаю. - Добре.
Знаю, що сталося.
Пішов туди за сином,
і щось зле пішло за мною, і вбило Еліс.
Ти бачила це.
Бачила їх.
Послухай, нас більше ніщо не потурбує.
Наша сім'я разом.
У нас наш син.
Хіба не на цьому варто зосередитися?
Так.
Побачені примари повинні притупити біль втрати Еліс?
У сенсі, що ми
знаємо з перших рук про замогильне життя.
Але краще не стає.
Жива людина - це завжди краще.
Вона завжди замикала читальний зал.
Іди вперед.
Мисливець, ніндзя, ведмідь.
Що за чортівня.
Як це ведмідь б'є ніндзя?
Кращий нюх, приятель.
Знаєш, нам варто бути тут. Ходімо назад.
Це - особиста кімната. Тримайся...
- Бачиш? - Мої крашанки!
Я допомагати не буду.
ЛАМБЕРТ, ДЖОШ (1986)
- Привіт, Джош. Мене звуть Еліс. - Привіт.
Хочу задати декілька простих запитань.
На них не можна дати неправильну відповідь.
- Тобі подобається жити тут? - Авжеж.
Любительська зйомка.
Жахливо.
Декілька. Один живе в сусідньому будинку.
Ви можете це зупинити?
Я можу забрати його дар, заблокувати пам'ять про здібність.
- Як ми це зробимо? - Я покажу.
Та з ким він розмовляє?
Я можу забрати його дар заблокувати пам'ять про здібність.
- Як ми це зробимо? - Я покажу.
Ось там.
...уві сні.
Потім полетів.
Будь ласка, не залишай нас знову.
Бабуся?
Хтось стоїть позаду тебе.
Рене?
Боже мій! Ти бачив її?
- Я когось бачила! - Ні.
- Ні, я бачила! - Мамо, нікого тут немає.
Це налякає мою сім'ю,
а Рене це зараз не потрібно. Розумієш?
Так, ти правий.
Напевно, уява розігралася.
Авжеж. Тобі не зашкодить подрімати.
Хочеш ще?
Відійди далі. Треба натягнути.
- Добре. - Тато?
- Попався! - Боже мій!
- Зараз я тебе з'їм. - Мамо?
Що ти хочеш на сніданок?
Що завгодно.
Мені все одно.
Щось сталося?
У чому річ? Ти мені можеш сказати.
Поганий сон приснився.
Зрозуміло.
Мені шкода. Про що?
Я спав у своєму ліжку.
Зайшла бабуся.
У кімнаті був ще хтось.
Будь ласка, не залишай нас знову.
Бабуся?
Хтось стоїть позаду тебе.
Я спробував сам себе розбудити. Не відразу вийшло.
Я чув голоси в коридорі.
Тобі треба йти.
Треба йти.
- Це був тато. - Ти повинна вийти.
Він з кимось розмовляв.
Тобі треба йти.
Із татом щось не так, мамо?
Ні.
Ні, ні, любий. Йому багато довелося пережити.
У цьому й річ.
Як і всім нам.
Все гаразд, це лише сон.
Я відвезу хлопчиків до школи. А ти відпочинь, розслабся.
Ходімо, синку.
Добре.
Із тобою все гаразд? Чув, щось сталося.
Що б не вбило Еліс,
що б не переслідувало мою сім'ю,
воно ще не закінчило з нами.
Минулої ночі я бачила когось в моєму будинку.
Мені потрібна ваша допомога.
Ти пам'ятаєш як Еліс прийшла вперше
щоб поговорити з Джошем?
Я намагалася забути...
Забути цю частину свого життя.
Еліс помістила його в гіпноз, задала йому серію питань.
Перевів в цифровий формат.
Обрізав і освітлив зображення.
Що?
Лоррейн, це Джош?
Як це може бути?
Ми не знаємо.
Якби Еліс могла нам допомогти.
Що?
- Алло? - Рене Ламберт, детектив Сендал.
Здрастуйте, детектив.
Я обіцяв повідомити про результати експертизи.
Я їх отримав..
Синці на шиї Еліс Райнер
не від рук вашого чоловіка.
Ми не виключаємо ніякої версії, але я подумав, що вам варто знати.
Спасибі, детектив.
Мені треба було це почути. Спасибі.
Греби, греби, греби на човні
Обережно, вниз по течії
Весело, весело, весело, весело
Життя - це мрія
Калі?
Калі! Калі!
Будь хорошою дівчинкою.
Навіть не думай!
Господи!
Боже мій!
Калі!
Калі?
Калі!
Калі?
Моє малятко. Калі. Калі.
Навіть не думай!
Він тут.
Карл, я - Спекс. Розмовляв з вами по телефону.
- Здрастуйте - Заходьте.
Привіт, Карл. Давно не бачилися.
Так.
Я постарів за нас обох.
Припини.
Ти знайомий із Спексом. Це - Такер.
Еліс багато казала про тебе.
Казала, ти другий найкращий колега.
Другий, дуже великодушно.
Все збирався зв'язатися з нею, подзвонити.
Але відкладав на наступний тиждень.
А тепер її немає.
Може, це - твій шанс попрощатися?
Спекс сказав по телефону але чи варто...
Нам потрібні відповіді на питання.
І спитати можна тільки в Еліс.
Допоможи нам, Карл.
Допоможи зв'язатися з нею.
У кожного свій спосіб встановлення зв'язку.
Це - мій.
Духи відповідають на питання за допомогою кісток.
Шукаємо слова у буквах.
Еліс, ми кличемо тебе.
Скажи нам, чи тут ти.
Еліс, будь ласка, дай відповідь нам.
Дай знак, що чуєш мій голос.
Потрібно було згадати, що це - не наука.
Іноді контакт встановити не вдається.
Еліс.
Скажи мені, ти тут?
Ти тут?
- Сходжу за... - Ні!
Не розривай круг.
ТАК
Еліс.
Хто вбив тебе? Скажи нам.
"Вона".
Чого вона хоче?
Я бачу.
Де?
"В-Б-И-Т-И".
Де вона?
"Ховається".
Де вона ховається?
Еліс, скажи, де знайти твою вбивцю.
"Наша леді Янглв"?
- "Наша леді Янглв", що це означає? - "Янголів".
Наша леді Янголів.
Це - лікарня.
Я там працювала колись.
Рене?
Рене.
Здебільшого, працювала у східному крилі.
Зараз усе зачинено.
Там лишилися тільки примари.
Особисто я надаю перевагу людям перед примарами.
Питання в тому, що ми шукаємо?
Еліс привела нас сюди не просто так.
Забудьте про саму будівлю.
Думайте про лікарів, медсестер, про пацієнтів, про усіх.
Мамо.
Що це?
Онде.
Що було в цій кімнаті?
Відділення інтенсивної терапії.
Дуже добре пам'ятаю.
- Піца на вечір? - Може, макарони з сиром?
- Привіт, Пем. - Привіт, Лоррейн.
Макарони з сиром.
Можна влаштувати.
Не шуми. Не чіпай нічого.
Як він?
Життєві показники стабілізуються, але він досі не прокидається.
- Тиск приходить до норми. - Так, після того, як збільшили дозу.
- Добре, нехай так і залишається. - Гаразд.
Коли останній раз перевіряли рівень глюкози?
Усе добре. Усе добре.
Через кілька днів я знову його бачила.
Востаннє.
Паркер, що ви...?
Треба відпочивати. Не варто було підніматися.
Я хочу вибачитися за свого сина.
Він був не в міру цікавий.
Хіларі, чому пацієнт із 104-ї ходить без нагляду?
Про що ти?
Пацієнт з інтенсивної терапії, Паркер Крейн?
Тобто, як ходить?
Я щойно їхала з ним у ліфті.
Він має бути в ліжку, під наглядом.
Лоррейн, пацієнт помер учора уранці.
Що?
Вистрибнув і розбився на смерть.
А як він опинився тут?
Намагався каструвати себе.
О, ні.
Ні.
Ні, ще рано.
Прошу, ні.
Твоя мертва душа вбиває його живу оболонку.
Я хочу жити.
Хочу жити!
Тільки, якщо вб'єш їх.
Ні. Будь ласка, ні.
Не можу, мамо.
Не примушуй мене, прошу.
Ти повинен!
Або ти пропадеш.
АРХІВ
Так, ми можемо.
- Ні в якому разі. - Лоррейн!
Той, хто нам потрібен?
Паркер Крейн.
Ця адреса. Усе гаразд. Рене.
Усе гаразд, із тобою все гаразд. Рене.
Усе гаразд. Усе гаразд.
- Боже. - Із тобою все гаразд.
- Де Калі? - Усе добре, спить в кімнаті.
- Із нею все добре. - Ні! Її там нема!
- Вона спить! - Ні.
- Рене! - Ні!
Калі.
Бачиш? Я ж казав, із нею все добре.
- Боже! - Що сталося? Скажи мені.
- Хтось напав на мене! - Хто?
Жінка. Вона вдарила мене. Вони повернулися, Джош.
Треба йти звідси. Забрати дітей і йти геть з цього будинку!
Ні, справа не у будинку. Ти ж знаєш. Ми вже з цим стикалися.
Вони підуть за нами. Не бійся.
- Розслабся. - Розслабитися?
Я не можу розслабитися. Усюди примари! Немов ми вже мертві.
Ні, неправда!
Неправда.
Це - зовсім не так, як після смерті.
Я знаю.
Я бачив це. Я бачив, де вони мешкають.
Вони прагнуть того, що є в тебе.
Життя.
Але в них немає влади над тобою.
Не звертай на них уваги, тоді вони підуть.
Бачиш, я ж казала.
Що ти робиш?
Ця та пісня, що грала.
Яка пісня? Про що ти говориш?
Ти не впізнав цю пісню?
Ні.
Це моя пісня я написала її для тебе.
Нам варто турбуватися не про пісню.
У будинку хтось є.
Залишайся тут.
Дивіться, вони залишили відчиненим вікно.
Дивіться під ноги.
Відчуваєш що-небудь?
Скажімо так, цей будинок - не те місце,
де відбувалося багато приємних подій.
Мабуть, немало колекційних речей.
Чим так пахне?
Гей, Спекс.
- Так. - Нагору.
Це, мабуть, спальня Паркера Крейна.
Забагато дівочого, як для кімнати хлопця, тобі так не здається?
Чому?
Ти подивися на ляльковий будиночок.
І що?
У мене був ляльковий будиночок.
Це Род-Айленд Ред.
Ходімо звідси.
Це - моя кімната!
Такер.
Послухай, Такер. Такер.
Вам не можна тут бути.
Якщо вона побачить вас, то змусить мене вас убити.
Долтон.
Що?
У мене дещо є для тебе.
Припини, Фостер.
Іди спати. Через тебе в нас будуть неприємності.
Я - не Фостер.
Фостер, прокинься.
Фостер, будь ласка, прокинься!
Хто ви?
Ті, кого він убив.
Нас багато.
Чого ви хочете?
Будь ласка, допоможи мені!
Зупини біль!
Усе гаразд. Усе гаразд.
О, Боже.
Боже.
Усе гаразд. Усе гаразд.
Це лише сон. Лише сон.
Просто сон.
Намагаєшся зв'язатися з нею, але не вийде.
Не звідти.
Твій дім тепер - тіні.
Допоможіть!
Еліс.
Навіщо ти привела нас сюди?
Що ми шукаємо?
"Морс".
"Смерть" латинської?
Карл.
Це - та жінка, яка була в моєму будинку.
Лоррейн, обережно!
Що сталося?
- Що сталося? - Посвіти сюди.
Сюди!
Ти - не Еліс, так?
ні
Хто ти?
"Матер мортіс".
Матір Смерті.
Що це означає?
Дослівно.
Це означає матір
Паркера Крейна.
Потрібно посунути це.
Раз, два, три.
Тягніть у цей бік.
Нічого не чіпай.
Хлопці.
НАРЕЧЕНА В ЧОРНОМУ
"Наречена в чорному".
Я знаю це прізвисько.
Де? Що в тебе?
"Одній жертві вдалося втекти від вбивці.
Поліція повідомила, що вона описала нападника,
як стару жінку у чорній весільній сукні
і вуалі".
"Наречена в чорному забрала 15-у жертву".
Жертви.
Боже мій.
Дайте подивитися.
Паркер надівав цю сукню,
щоб здійснювати вбивства.
Це було його маскуванням.
Вбивав через матір, бо вона примушувала його.
Він хотів повернути своє дитинство.
Тому він пішов за вашим сином.
- Рене! - Господи!
Лоррейн, де ти була?
Нам треба поговорити.
- Де він? - Хворіє. Весь день в ліжку.
- Де Долтон і Фостер? - У Джесіки.
- А що? - Ви в небезпеці.
- Поясню, але не тут. Сідай. - Ти їх теж бачила?
У будинку?
Це не будинок, це Джош.
Вони пішли. Пора.
Гаразд.
Ми всі чутимемо. Крикни, якщо знадобимося.
Пароль - "кесадилья".
- Повторюй за мною - кесадилья. - Кесадилья.
Я думав що пошлися на "однорогу".
- Кесадилью простіше згадати. - Як ти це зробиш?
- Пора обідати. Час для кесадильї. - Хлопці.
Я б з'їв кесадилью. Можна мені кесадилью?
Серйозно? Не думаю, що це важливо.
- Я покличу тебе, якщо знадобишся. - Байдуже.
Транквілізатор.
Джош, пішла з Рене за покупками. Мама.
Я можу вам допомогти?
Мене звуть Карл.
Я знаю, що ти не пам'ятаєш мене.
Ми з Еліс дуже постаралися.
Ви праві, я не пам'ятаю вас.
Я прийшов, коли в тебе почалися проблеми,
і мене так налякало побачене, що я зв'язався з Еліс.
Але тепер Еліс мертва.
Допоможеш мені розібратися?
Мені необхідно це.
Авжеж.
Добре.
Як захоплююче.
Ніби агенти ФБР.
Скажи, про що думаєш. Лоррейн, що ти знаєш?
Мені здається, що коли Джош відправився в інший світ,
щось прийшло з ним.
Дух, який вбивав багато разів, і вбиватиме знову.
Тому треба було відвести вас від нього.
Учора вночі коли поглянула йому в очі,
як робила щодня останні 12 років,
уперше я не впізнала його.
- Він налякав мене. - Зараз, у будинку,
наш з Еліс знайомий розмовляє з Джошем.
Ми спробуємо приспати його
і, поки він спить, постараємося зв'язатися із справжнім Джошем.
Що якщо ми не зможемо його знайти?
Із тобою все гаразд?
Так.
Погано почуваюся зранку.
Хотів запитати тебе,
що ти знаєш про те, що сталося з Еліс?
Нічого.
Послухай, я...
Я повинен нагадати, що я не той чоловік,
який почне сміятися, якщо розповіси щось дивне.
Я й сам бачив багато чого на власні очі,
що люди бачать лише уві сні.
Місце, куди відправила мене Еліс, досі мучить мене кошмарами.
Але я повернув сина.
Мене не було в кімнаті 10 хвилин,
а коли повернувся, Еліс була мертва.
Її задушили.
Жахливо.
Так.
Коли ти був хлопчиком,
ти казав, що тебе переслідувала стара жінка.
Ти бачив її, коли був у іншому світі?
Ні.
Ясно.
Вип'єте чого-небудь?
Води. Склянка води не завадить.
Звичайно.
Що там у вас?
- Нічого. - Думав, ви в кості там граєте.
Пробач?
Мама каже, що ви любите грати в кості.
Правда?
Не знав, що ви розмовляли вранці.
Так я отримую відповіді.
Що в тебе за спиною?
Чом би не запитати в кісток, що в мене за спиною?
Ну ж бо, киньте їх і подивіться.
Мама каже, у вас чудово виходить.
Давайте, буде весело.
Що...? Що Джош...
Що Паркер Крейн тримає за своєю спиною?
Ніж
Завжди права.
- Лайно! - Лайно!
Давай!
Кес... Кесадилья.
- Карл! - Сюди!
Попався!
Ми знайомі, вірно?
Якщо ти тут, то питати, де я, не варто.
Він убив тебе.
Мені шкода. Воно вб'є мою сім'ю, якщо я не повернуся.
Я в пастці. Я стаю слабкішим, чим довше я не в своєму тілі.
Еліс.
Еліс немає тут.
Тоді нам треба її знайти.
Вирушаємо в астрал.
Ти повинен убити інших.
Це єдиний спосіб залишитися в живих.
Замовкни! Геть з моєї голови!
Замовкни! Геть звідси! Геть з моєї голови!
Отримала повідомлення від Такера.
Вони готові.
Еліс?
Еліс!
Не роби цього.
- Що це? - Хтось стоїть перед тобою.
Я не бачу нікого.
Прямо перед тобою!
Він говорить до тебе.
- Що він говорить? - "У нього твоя дитина."
"У нього твоя дитина. У нього твоя дитина."
У нього твоя дитина. У нього твоя дитина.
Що він робить зараз?
Він... Він вказує на щось.
Туди.
Чула шум з кімнати Калі через радіо-няню.
- Просто перешкоди. - Не знаю. Звучало дуже чітко.
Немов хтось шепоче.
Перелякалася до смерті.
Тоді я збільшила гучність і почула чоловічий голос.
Побігла вгору і глянула всередину.
Просто шум. Ці штуки вічно ловлять...
Ні! Ні! Ні!
Ні!
Це що в біса таке?
Почекай.
Залишайся тут.
Рене!
Є хто?
Джош, ні!
Джош! Джош! Швидко! Тут хтось є! Тут хтось є!
- Джош! Джош! - Рене!
Рене!
Геть від неї!
Іди в пекло!
- Джош. - Так.
Хотіла б сказати, що рада тебе бачити.
Мені так шкода.
Ти не маєш бути тут.
Рано чи пізно ми всі проходимо крізь це місце.
Сподіваюся, що в краще місце.
Я бачила це краще місце,
але повернулася, бо почула, як ти звеш, і думаю, що можу допомогти.
Карл, що ти тут робиш? Ти не маєш бути тут.
Я підвів тебе, Еліс.
Це не так.
Ти не підводив мене.
Ти шукав Джоша і знайшов його.
Джош, тобі тут не місце як і тій суті в вашому світі.
- Не знаю, як з нею битися. - У цій пітьмі
у неї є дім, де мешкають усі її спогади про життя.
Використай їх, щоб виманити її і повернутися в своє тіло.
Де знайти її дім?
Тільки ти знаєш, де він.
Я не пам'ятаю.
Може, ми питаємо не в того Джоша.
Що сталося?
Бачила, що переслідує його. І це - не друг. Це - паразит.
Ніколи не відчувала такої злості.
Воно хоче бути ним.
Міс Ламберт, у вашого сина є унікальна здібність, дар.
Джош.
Мені потрібна твоя допомога.
Я більше нічого не пам'ятаю про стару жінку,
але ти пам'ятаєш.
Мені потрібно знати, де вона живе.
Я покажу.
Ось в чому була справа.
Карл?
Джош?
Привіт, люба.
Чекаю хлопців.
Їх ще немає.
Сьогодні заходив мій друг Карл?
Ні, не заходив.
Ви самі винні!
Давно я не відчував справжній біль.
Рене, допоможи!
Мені її бракувало, але не так сильно, як заподіювати її іншим.
Рене, йди звідси! Тікай!
Я повернуся за тобою, матусю!
- Ми на місці, хлопці. - Спасибі, Джесіка.
- Спасибі. - Побачимося.
Ходімо, Фостер.
Я не хотів цього, Рене.
Вона хотіла вбити тебе, але я сказав ні.
Але зараз я знаю, що вона була права.
Жалюгідна, невдячна сука.
Ти навіть не представляєш як безцільно ти жила,
боячись мертвих, тому що скоро приєднаєшся до них.
Потім, коли я заберу тебе в свій дім, у пітьму,
ти зрозумієш, що мала бути вдячна за свою коротку мить під сонцем.
Мама! Мама!
Тату, ні!
Ну ж бо!
Привіт?
Мене звуть Паркер!
Що це?
Це ти зробив?
Матусі з любов'ю від Паркера
Навіть не думай!
Але, матусю...
Кажи правду.
Це ти?
- Так. - Це не твоє ім'я!
Тебе звуть не Паркер!
Це ім'я дав твій батько.
Твоє ім'я...
Мерілін.
Зрозумів?
Повторюй за мною.
"Мене звуть Мерілін".
Кажи!
Мене звуть
Мерілін.
А тепер тихіше.
Якщо не будеш хорошою дівчинкою, отримаєш...
Матусю, я можу уві сні піти в темне місце і знайти тата.
Ні, це занадто небезпечно. Я трохи не втратила тебе, не припустимо цього.
Я можу знайти його. Я обіцяю, що знайду.
Знайду.
Обернися.
Тримай.
-Усе добре! - Матусю!
Будь обережний.
Я люблю тебе.
Знищи її, Джош!
Покінчи з цим!
Де я?
Відпусти її!
Лоррейн?
- Де він? - У нього... У нього Рене.
Що за чортівня!
Допоможи мені знищити спогади про неї.
Це звільнить тебе.
Впусти мене, прошу.
Відчини двері.
Дівчатка повинні вчитися поводитися добре!
Ні!
Синку. Гей.
Гей, повернися. Повернися!
- Еліс! - Джош, іди негайно.
- Як я хотів би забрати тебе з собою. - Не можу. Але ти можеш узяти Карла.
- Що? - Тобі тут не місце.
Я відчула пульс, коли обійняла тебе. Ти ще живий. Пора знову жити.
Вам обом пора йти! Негайно!
Ідіть!
Убік!
Назад!
Тату!
Долтон?
Долтон!
Тату!
- Де ти, синку? - Тату!
Молодець!
- Що ти тут робиш? - Я тут, щоб повернути тебе додому!
- Як ти знайшов мене? - Ішов по твоїх слідах.
Будь ласка, прокинься.
Де ти? Повертайся, давай.
- Повертайся до мене. - Це мама.
Прокинься!
Повертайся до мене!
- Молодець. - Ходімо за мною.
Прокинься!
Ну ж бо, прокинься!
Це я.
Рене, це я, все гаразд.
Усе гаразд.
- Тату? - Точно.
- Тато, ти повернувся! - Так.
Завдяки тобі.
Мої хлопчики. Привіт, приятель.
Рене, це я, все гаразд.
Я намагався зв'язатися з тобою. Усе перепробував: грав твою пісню.
Повинна була здогадатися, що це був ти.
Тільки ти міг так погано її зіграти.
Ну ж бо!
Ви готові?
Готові.
Готові забути раз і назавжди.
Більше ніяких подорожей, так?
Ми хочемо бути тільки в цьому світі.
Чудово, містер Ламберт.
Заплющте очі.
Обидва.
Зробіть глибокий вдих,
і слухайте цокання.
Вам хочеться спати все більше й більше,
пітьма відступає
все далі й далі.
- Хто це? - У мене для вас послання.
Щодо Еллісон.
Це що, жарт?
Наш дуже близький друг розмовляв з Еллісон.
Неможливо. Ідіть, а то викличу поліцію.
Почекай, Брайан.
-Хто ви такі? - Ми допомагаємо людям, мем.
- Людям, яких турбують... - Хто ця леді?
- Яка леді, люба? - Леді, що стоїть позаду них.
Наш друг сказав, що нещасний випадок з Еллісон був невипадковим.
Коли її реанімували в лікарні,
- вона принесла дещо з собою. - Не просто дещо, а декілька.
Вони живуть поряд із вами.
Еллісон.
О, Боже.
Переклад субтитрів: Mykola Astankov