En.
En, javi se.
En. -Ovde sam, reci.
Pitaj Kalija da li ima oprugu za grifonku.
Upravo mi je jedna pukla. -Oprugu.
Razumem. -Oprugu za grifonku.
Obavezno spomeni grifonku inače će ti dati za špicastu... -Još nešto?
To je sve. Odjavljujem se.
Lisica.
Rakun.
Gde je ostatak?
Vratio se.
LOVAC LOVAC
Preveo: Bambula
U 7 sati je temperatura u Vinipegu 11 stepeni.
Kerol Sedler u jutarnjim vestima na ACKY.
Kapetan Džon motri na nebo.
Konstantan priliv vozila preko uskog nadvožnjaka čim dođete u centar.
Biće stalnog saobraćaja do prolaska tamo.
Dve trake na južnoj strani ulice.
Vratiću se s punim izveštajem o nebu u sedam.
10 krzna puta 11. 110.
Jedanaest? Bilo je 20 u junu.
To je bilo najviše van sezone. -Nisu se prodala.
Sad će vredeti 11. Ne mogu uzeti rakuna i bizamskog pacova.
Koliko za dabra? -Osam.
Ima li nešto čemu nije pala cena? -Kune su poskupele.
Vuk vredi 175. Žderavac 300.
Već mogu da vidim da nemaš dovoljno za svu ovu robu.
Možda ti sredim ono najpotrebnije.
Treba mi opruga. Za grifonku.
NA PRODAJU
Moraš biti veoma pažljiva. Želiš samo iseći kožu.
Ne želiš iseći organe. Ne želiš probosti stomak
jer će to izazvati haos i pokvariće meso.
Svaka životinja u šumi ima dovoljno mozga da joj se uštavi koža njime.
Osim jedne. -Los.
Dvesta je uvreda.
Morala sam da uzmem manje potrepština. Nisam mogla da kupim hranu.
Moraću da se vratim sledeće nedelje s dabrovim polutkama. -Sezona je.
Ljudima ne treba krzno dok ne zahladni.
Cene su četvrtina onoga od pre 2 godine. Troškovi su se skoro duplirali.
Bizamski pacovi su bezvredni pa ću prestati da ih namamljujem.
Postaviću još Martinovih zamki dole na reci.
Dabrovi su se tamo primirili. Vrede oni toga.
Skloni to sa stola. -Radim na tome.
Nećeš dok jedemo.
Ljubavi, kako ti je prošao dan?
Tata mi je davao sve da radim.
Našla sam jednu čudnu narandžastu bubu s narandžastom dlakom.
Bubu s narandžastom dlakom? -Da, Tova ju je pojeo.
Koje je to vrste bila? Jesi li pitala tatu?
Ne znam joj ime.
Odgovara ime buba s narandžastom dlakom.
I vuk se vratio. Pojeo je rakuna i ostavio šapu.
Zadnju nogu.
Nisi planirao da mi kažeš? -Nisam hteo da te opet uznemiravam.
Rene, odnesi hranu u svoju sobu. -Zar ne mogu samo da pokrijem uši?
Molim te uradi kao što ti je rečeno. -Neće dugo.
Hajde.
Hteo si da nas dovedeš u opasnost bez upozorenja? -Nismo u opasnosti.
To je samo gladan vuk u potrazi za lakim obrokom. -To je onaj isti.
Nešto ga dovlači nazad.
Ili je hrana u pitanju ili ženka. Ako otkrijem šta ga mami,
mogao bih to iskoristiti kao mamac. -Mi ga mamimo.
Uzima iz zamki. Već zna da smo mu siguran izvor hrane.
Prijavićemo ovo ovog puta.
Lovočuvari će uraditi nešto što ja ne mogu?
Možda ga oni mogu uhvatiti.
Mi ne bežimo od svojih problema.
Njih opterećujemo našim problemima. Oni opterećuju nas svojim problemima.
Barem imamo dobar razlog da budemo zabrinuti zbog vuka.
Ti se plašiš ljudi. -Dosta.
Otići ću sutra ujutru. Ako bude bio tamo, uhvatiću ga.
Nije samo u pitanju vuk. Gotovo je s baštom a ne možemo priuštiti hranu.
Sezona je prošla a mi nemamo novca da se preselimo za zimu.
Šta ako ne možemo da odemo pre nego što zamrzne?
Šta je cilj ovoga?
Reci šta ćeš reći.
Razmisli.
Nemamo novca za hranu.
Kupićemo kuću u gradu. -Kerni nije grad.
Nije čak ni varoš, ali ima školu
i blizu je lovišta. Mogli bismo porazgovarati s bankom.
Ja bih mogla da se zaposlim.
Bila je tamo unutra dovoljno dugo. Pomisliće da je kažnjavamo.
Razgovaraćemo o ovome kasnije. -Da.
"Nadvladala ga je čista životna nabujalost, talas plime u njegovom biću.
Savršena radost svakog posebnog mišića, zgloba i žile.
I sve to bejaše suprotno smrti. Užareno i neobuzdano."
Mama, šta neobuzdano znači?
Nisam sigurna. Završila si.
Spremi se za spavanje.
Ovo je težak život.
Život je težak svuda. -Ovo je teže.
Izabrao si ovo i odgovara ti.
Ja sam ovo izabrala kad sam odabrala tebe.
I meni odgovara ovo.
Rene nikad nije imala izbora.
Treba da je u školi. Treba da se brine zbog matematike i momaka.
Ne zbog vukova.
Ona se ne plaši vukova.
Ti se plašiš.
Ja nikad nisam završio školu.
Da li me to čini slabim? -Ne radi se o tome da li si slab ili jak.
Ljudi više ovako ne žive.
Deluje kao da nas je svet napustio.
Nijedna generacija nije ostala.
Biće ako mi stvorimo jednu.
Ovo je naš život.
Ovo je naš dom. Ništa nas neće isterati iz našeg doma ili našeg života.
Čak ni ti.
Laku noć.
Danas ne. Ostani kod kuće i pomozi majci oko kućnih poslova.
Hoću da pomognem oko njegovog hvatanja. -Premlada si.
Prvo se navikni na životinje koje beže, a onda možeš loviti one koje gone.
Deka te je vodio u lov na vukove sa 8 godina a ja imam skoro 13.
Ja sam bio duplo opakiji. Bilo mi je potrebno upola manje vremena.
Ja ne želim biti opaka. Pametna sam.
Dobro, možeš pomoći oko postavljanja mamaca,
ali ako nađemo sveže tragove, ideš istim putem kući. Bez pogovora.
Tova će ostati ovde. Idi po svoju pušku.
Džo, jesi li na vezi? -Na vezi sam, reci.
Rene je s tobom? -Ovde je.
Postavlja zamke s mamcem. Poslaću je nazad kad dođe vreme za lov.
Sigurno si da je to bezbedno?
Krećemo se uz vetar. Pratiće isti put nazad, biće dobro.
Ima dvadeset dvojku.
Ne pravi takav izraz lica. Znam šta radim.
Treba da batalimo voki-toki.
Bučno je razgovarati usput, čuće nas s kilometar i po.
Odjavljujem se.
Mislim da je ovo vučji izmet.
Dođi ovamo.
Hoću da ovo natrljaš po celom telu. Natrljaj ga dobro.
Pogledaj me.
Ako hoćeš da uloviš vuka, moraš biti veći vuk od vuka.
To oprezno kopile uvek pazi na zamke.
Moramo i mi da budemo oprezni.
Ovo je za tvoj zadah.
Da. Hajde, idemo.
Bez čopora, usamljeni vuk neće loviti svoj uobičajeni plen.
Loviće stare, mlade, bolesne, mrtve.
Moraš mu dati nešto od onoga što želi.
Kad ideš unazad, nemoj jako da gaziš.
Pazi da je ne slomiš.
Šta je?
Je li to on?
Idi kući.
Nek ti puška bude blizu. Drži se staze.
Ako vidiš nešto, čuješ nešto, ne trči. Ispali hitac.
Šta god da je, nastaviće dalje. Šta ćeš uraditi ako nešto vidiš?
Ne trči. -U redu. Da.
Reci mami da ću doći kući nakon mraka, važi? Hajde.
Zdravo.
Šta nije u redu s hranom?
Jeo sam u lovu.
Rene reče da je čula hitac.
I ja sam mislio da sam nešto čuo.
I?
Nisam bio u pravu.
"Duboko iz šume dopirao je zov, i svaki put kad je čuo taj zov,
tajanstveno prodoran i primamljiv,
on je osećao da mora da se okrene od vatre i od utabane zemlje oko nje
i da zaroni u šumu duboko, ne znajući kuda ni zbog čega.
Nije se pitao kuda i zašto. Zov je odzvanjao..."
Zapovednički. -"Zov je odzvanjao zapovednički."
Samo treba jednom da se pokaže i sve će biti gotovo.
Znam.
Sutra.
Sutra?
Jesi li na vezi?
Džo, jesi li na vezi?
Na vezi sam.
Neki trag?
Ne.
Ostaću napolju celu noć ako treba.
Možda ću biti i van dometa.
Javiću se sutra.
Obećaj da ćeš me obavestiti kad ga središ.
Čim saznam.
U međuvremenu, ne udaljavajte se previše od brvnare.
Kuda god da pođeš, nosi svoju dvadeset dvojku, važi?
Mislila sam da si rekao da nema razloga za brigu.
Za svaki slučaj. Odjavljujem se.
Mama, odskočio je pet puta.
To je samo dva manje od tatinog rekorda. Uskoro ćeš prevazići i to.
Nikad ga neću pobediti.
Njemu čak ni ne trebaju pljosnati. Mogu da mu odskakuju svakakvih oblika.
Mama, gde je Tova? -Nije daleko odmakao.
Malopre je bio pored mene.
Tova.
Rene, stani iza mene.
Mama, Tova je još tamo. On je još napolju s vukom.
Molim te, moramo da se vratimo. -Dobro.
Dobro. Vratiću se da potražim Tovu, u redu?
Potražiću ga. Idi po patrone.
Tova. -Tova.
Unutra. Zatvori vrata.
Tova.
Tova, dođi.
Brinem zbog Tove. -Zna on da se čuva.
Ne protiv vuka.
Tata je rekao da vukovi mrze pse.
Izaći ćemo opet sutra kad se tata vrati kući.
Brinem i za tatu.
Rene, nemaš zašto da brineš. On je dobro.
Otkud znaš? -Jer znam tvog tatu.
Znam da je jači od bilo koje životinje iz ove šume.
On se ne plaši vuka kao ni mi, zar ne?
Tako je. -Laku noć, dušo.
Nadam se da će ga srediti dok spavamo.
Džo.
Džozefe, jesi li na vezi?
Jedan, dva. Tri.
Pet. Sedam.
Jedanaest. Sedamnaest.
Trinaest. -Trinaest.
Sedamnaest. Devetnaest.
Moramo naći još hrane.
Ne tamo.
Proverićemo niz na Hajlendu. -Najbliže zamke su pored reke.
Tvoj tata može da proveri te kad se bude vraćao.
Hajde.
Šta nije u redu?
To je vuk.
Šta je to?
Prsten.
Vuk je pojeo prsten?
Pretpostavljam da jeste.
Ali odakle ga se dokopao?
Provozaćemo se kamionetom.
Samo malo. Da.
Da, slušam. Gospođo.
Gospođo, mogu vam pomoći ali moraćete da se smirite. Da, jesam.
Da.
Molim vas. -Gospođo, možemo poslati nekoga čim budem imala adresu.
Dobro.
Sjajno. Poslaćemo nekoga odmah.
Fino. -Na koga je red?
Ja sam poslednja bila. -Bacaćemo novčić.
Možemo ga bacati kad bude bio moj red. Vilton, broj 86.
Ja bih požurila. Nije zvučala kao strpljiva osoba.
Ponesi satelitski telefon. Tamo je užasna mreža.
Nalik ručku koji si doneo.
Zabavi se.
Bože. Bukvalno zurim u mrtvog medveda trenutno.
Bio je mnogo veći kad je hodao okolo. I miriše kao...
Kao... -Mrtav medved?
Ova prokletinja ništa ne vredi, Greg.
Problem je u prijemu, ne u telefonu, dušo.
Koristi fiksni unutra. -Kunem ti se, ne započinji sada.
Ruke mi se još tresu. Je li to kazna?
Po zakonu ste obavezni... -Pišete mi kaznu?
Da imate bravice na kantama za đubre. -Ne, ne.
Kazna za šta? Petsto dolara?
Znate li šta znači odomaćen? To je kad životinja
izgubi svoju prirodnu averziju prema ljudima. Loše za životinje.
Loše za ljude. Nabavite odgovarajuće kante za đubre.
Hvala što ste svratili.
Odjebi.
"Hvala što ste svratili. Dušo, reci mu za pse."
Mislim da ovo ne shvatam kako treba. -Koji deo?
Deo sa životom u šumi. Rekli ste da vam je to stalna adresa.
Leti i u jesen. Imamo kućicu za zimu 100 km na sever.
Vaš muž je otišao u lov juče i niste se više čuli.
Je li ikad bio ovoliko odsutan? -Uvek je u dometu radija.
36 sati nije toliko dugo za lov.
Mi ostajemo bez radio kontakta tamo napolju stalno.
Da li vam je uopšte dozvoljeno da živite tamo? Sve je to državna zemlja.
To je zemlja mog muža. U njegovoj porodici je tri generacije.
Ne prema zakonu o upravljanju nizom zamki.
Šta to znači? -To znači da je to van naše nadležnosti.
Ovo nije federalna kancelarija.
Takođe znači da ako podnesemo izveštaj o nestaloj osobi,
biće pitanja o vašem načinu življenja.
Pored vašeg sinčića tamo,
da li je to nešto što želite da radite sada?
A vuk? -Da se to desilo blizu grada, bilo bi drugačije,
ali ne možete kriviti vuka što se ponaša kao vuk,
pogotovo ako on radi to gde treba da radi.
Tehnički, on ima više prava na to područje nego što ona ima.
Ovo nije običan vuk. Stajala sam lice u lice s njim kao s vama sada.
Išla mu je pena na usta, imao je besnilo? -Nije imao besnilo.
Bio je...
Zao.
Zli vuk. -Ne verujete mi.
Nije to u pitanju. Samo...
Kao što je ona rekla, mi smo opštinska kancelarija. -Ništa nećete preduzeti.
Šta možemo? Vukovima je ovo područje prirodno stanište.
Moj savet je da sačekate muža da se vrati iz lova
a onda da preselite svoju porodicu iz šume. -Hvala na vremenu.
Slušajte, ne želim da ispadnem loš. Samo...
Ne znam šta možemo da uradimo za vas.
Imate li hrane?
Hajde.
Uđi unutra, počni s lekcijama. Odmah se vraćam.
Kuda ćeš ti? -Samo da bacim pogled unaokolo.
Neću dugo.
To je samo mladunče. -Znam.
Ne treba da ubijamo mladunce. -To je bio nesrećan slučaj.
Bar mislim da jeste.
Nema logike da dozvolimo da dobro meso propadne. -Ješćemo ga?
Moramo nešto da jedemo.
Ja nikad nisam drala jelena, ali ti si gledala tatu kako to stalno radi.
Možeš li mi pokazati kako?
Sad drži ovo čvrsto. -Dobro.
A onda počni da sečeš kroz kožu
pored zadnje noge do rebara, ali ne seci preduboko
jer ćeš probosti stomak.
Dobro, stani. A onda gurni ruku do kraja.
I povuci.
Dobro. A da ga odereš, uhvati za ovaj ugao
i vuci nadole veoma jako, ali moraš da sečeš dok vučeš.
Jedi. Stalno jedeš srnetinu.
Ne mogu prestati da mislim o njemu. Moj mozak zna da je mladunče.
Nije mladunče. To je hrana.
Meso. Molim te jedi.
Džo, jesi li na vezi?
Džozefe, čuješ li me?
Džo, javi se.
Džozefe.
Mama, probudi se.
Tova se vratio. Napolju je. -Šta?
Hajde, znam da je on. Čula sam ga kako zavija.
Dušo, ne. -Ne, molim te, to je Tova. Znam da jeste.
Hajde, mama. Hajde.
Ništa ne čujem. -Čula sam ga.
Znam da jesam. -To nije Tova.
Žao mi je, dušo. Ničeg nema ovde napolju.
Sanjala si. -Nisam sanjala.
Čula sam ga. Zvučao je kao da je povređen.
Molim te, mama. -Rene, molim te.
Tamo, čula si to, zar ne?
Džo.
To nije bio Tova.
Ostani unutra. Odmah se vraćam.
Mama, to nije bio vuk. -Džo.
Džozefe.
Džo, gde si?
Ovamo.
Šta je to bilo? -Hajde.
Ostani u ovoj sobi dok ne dođem po tebe. Razumeš li?
Reci da razumeš. -Razumem.
Mama.
Vode. -Budan je.
Vode. Molim vas.
U redu je, hajde. Dođi da sedneš.
Ko je on? -Našla sam ga u šumi sinoć.
Nema isprave. -Kakve isprave?
Ljudi iz grada nose kartice na kojima piše ko su oni.
On ih nema? -Ne.
Šta mu se desilo? -Noga mu je povređena.
Da li ga je vuk ugrizao? -Deluje da je tako.
On je stranac. Tata je rekao da ne treba da verujemo strancima.
Nije bitno šta tata kaže. Tata nije ovde.
A mi ne možemo tek tako...
Pomažemo mu jer to se radi
kad pronađeš nekoga kome treba pomoć.
Da je tvoj tata ovde, rekao bi isto.
Nećeš da veruješ u ovo. -Šta je?
Još jedan poziv zbog medveda. -Ozbiljno?
Gde? Ne.
Da. -Opet?
Da. -Prokleti japiji misle da se zakoni ne primenjuju
dok im ne zatrebaju.
I dalje hoćeš da bacamo onaj novčić? -Ne, ja ću da idem.
Imao sam tvora na putu broj 21 pa moram opet da se bavim smećem. -Hvala bogu.
Mislila sam da je to tvoj ručak. -Reći ću Barb da si to rekla.
Vidimo se kasnije. -Nešto si zaboravio.
Da. Satelitski telefon.
Vidimo se. -Vidimo se.
Taj medved je odavno otišao. -Šta? -Nije mogao daleko da ode.
On je van vašeg poseda i na privatnoj zemlji. -Šta da radimo?
To je bila majka ili otac.
Zdravo.
Gde sam? -Ovo je naš dom.
Dovukla sam te ovde sinoć. Doneću ti malo vode.
Ne sećam se. -Stani, ne pomeraj nogu.
Samo...
Polako. Evo.
Ne sećaš se prethodne noći? -Ne.
Ne.
Bio sam napadnut. -Ima jedan vuk.
Uhodi nas. Umalo da nas napadne pre 2 dana.
Mora da ga je nešto uplašilo pre nego što je mogao da te dokrajči.
Nadam se da je to bio moj muž.
Tvoj muž. -Džozef.
Ja sam En.
Ono je naša ćerka Rene.
Drago mi je, En.
Mislim da si mi spasla život. Hvala.
Mora da sam se smrzavao tamo. Čudo da nisam upao u hipotermiju.
Šta te je dovelo ovde?
Kako to misliš? -Pa, ovo...
Ne dolazi nam mnogo ljudi ovde.
Ne, naravno da ne.
Zato je ovde tako posebno.
Ja sam fotograf. Uputio sam se k vodopadima.
Auto mi se pokvario.
Pošao sam nazad pešaka.
Bio sam...
Bio sam tako glup. Ne znam gde mi je bila pamet.
Brzo je postalo mračno. I hladno.
Čuo sam zvuk.
Mislio sam da je to pomoć.
Možda je to bio vuk. Ne znam.
Toga se poslednjeg sećam. Mora da sam se onesvestio.
Mi smo ovde. Put je ovde gore.
I imamo otprilike tamo parkiran kamionet.
Ako uspemo da odemo tamo, možemo te prebaciti do doktora.
Hoćeš da izađeš napolje?
Šta ako je on još tamo? -Treba ti bolnica.
Te rane će se inficirati i gadno će te boleti
kad prođe dejstvo injekcije koju sam ti dala. -Da.
Da, da. Samo...
Taj stvor je i vas napao, zar ne? Bio bih poput glinenog goluba tamo napolju.
Pogledaj me. Ne mogu da se borim.
Jedva mogu da sedim uspravno.
Dođi. Treba mi tvoja pomoć.
To nije u redu.
Ne.
Neću da sednem u to čudo. -Tako te jedino možemo prebaciti do puta.
Pogledaj ovo. Previše je malo.
Visiću. Ovo nije namenjeno za ljude.
Ovako sam te dovukla ovde. Zatvori vrata, Rene.
Mislim da nisam spreman za ovo. -Hajde, pomozi mi oko ovoga.
Vući ćeš ga sve do puta?
Neću biti dovoljno jaka pa ćeš ti morati pomoći. Važi?
Idi iza i guraj. -Baš me boli.
Žao mi je. Jedino te ovako možemo prebaciti tamo.
Ovo neće funkcionisati. Pazite šta vam kažem.
Neće funkcionisati. -Spremna, Rene?
Tri, dva, jedan. Guraj.
Klizavo je. -Samo ukopavaj pete, Rene.
Molim vas stanite. -Mama, on želi da stanemo.
Boli ga. -U redu je.
Nastavi. -Molim vas.
Za ljubav Božju, molim vas stanite. -Vuk će ga čuti.
Previše je glasan. -Molim te stani. -Vuk će ga čuti.
Previše je glasan. -Žao mi je.
Ne mogu. Jednostavno ne mogu.
Previše boli.
Žao mi je. -Ne želim da idem tamo.
Samo me stavite na pod. -Ne na pod.
Odvešćemo ga u moju sobu. Uzmi posteljinu, Rene.
Žao mi je. Žao mi je zbog svega ovoga.
Hvala.
Samo mi treba malo vremena. -Biće lakše kad se moj muž vrati.
Obećavam. Bićeš dobro.
Svi ćemo biti dobro.
Odmori se.
Pokupi modifikovanu zamku i vidi šta možeš naći. Bilo kakvo oružje.
Moramo početi da razmišljamo kao tvoj tata.
To su sve zamke koje imamo.
Nedovoljno. Ovako je i moj deda radio.
I on je bio lovac.
Vuk pokuša da pojede meso,
ali oliže oštricu i okusi vlastitu krv.
Pa on nastavlja da liže i liže.
Tata kaže da ne koristimo otrov. -Da je on ovde, ne bismo morali.
Moramo da se zaštitimo. Ako ne povredimo vuka,
vuk će stalno pokušavati da povredi nas.
Šta ako se Tova vrati i pojede ovo umesto vuka?
Neće.
Nemam više.
Šta te je tata još naučio o vukovima?
Oni mrze dim i vatru.
Onda ćemo imati dim i vatru.
OHF248.
Tako je. Krajslerova K platforma.
Verovatno 2 dana. Možda više.
Dobro, nema problema. Hvala.
Takođe.
Molim te ne nosi to dok ne budem završila s ovim.
Šta je rekla gde je našla ovo? -Ne sećam se.
Mora da je u sektoru 6 ili 7 ako je samo 20 minuta od zaleđa.
Her jezera.
Vidim da je počelo.
Šta to znači? -Nešto kod one žene.
Ako pitaš mene, vuk je najmanji od njenih problema.
Možeš li zamisliti da trajno živiš tamo s detetom? -U tome je i problem.
Koliko dugo živi tamo?
Nije mi delovala kao osoba koja se lako da uplašiti.
Gde bi vuk našao jeftin, star prsten poput onoga?
NESTALA
Možda je bio prikačen za nešto što je imalo dobar ukus. -Poput prsta?
Idem ja. -Kuda?
Da proverim auto. -Imamo još sat do kraja smene
a ti si malopre prijavio tablice. Zašto ne sačekaš do sutra?
Radoznao sam. Ako ne odem, to će me mučiti cele noći.
Satelitski telefon. -Fino.
Lusi.
Čuješ li?
Lusi.
Isuse Hriste. Isuse.
Jesi li na vezi, Deni? Javi se ako si na vezi.
Hajde, Deni. Bolje bi ti bilo da nisi zaspao tamo opet.
Probudi se. -Deni?
Deni? -Ćao, Lus, ovde Barb.
Uspavala sam se čekajući Denija sinoć. Nije se vratio kući.
Nije zvao niti bilo šta drugo. -Deni.
Možeš li me pozvati kad dođeš? Hvala.
Džo, molim te javi mi se.
Molim te pomozi mi. Ne mogu ovo sama.
Džo.
Ne.
Deni.
Isuse. Deni.
Bože. Bože, Deni.
Ne.
Slušaj me. -Reci Barb da je volim. -Slušaj me.
Idem po pomoć, važi? Ostani budan.
Reci Barb... -Reći ćeš joj sam.
Rene.
Mama. -Idi.
Ne, molim te. Molim te, nemoj.
Stani.
O, čoveče. To je prava stvar.
To je prava stvar tamo.
Trebaju mi ključevi od tvog kamioneta.
Moram da odem do svog auta pre nego što ga neko nađe. Gde su ključevi?
Ne brini za nju. Tvoja ćerka je dobro.
Reci mi gde su ključevi. Odvešću te kod Rene, ali ti moraš ići prva.
U redu? Ti ideš prva.
Ključevi. -Rene.
Ovde?
Gde je Rene? -Tako je bolje.
Gde je Rene?
Nisam želeo ništa od ovoga.
Da je bilo do mene, nikad ne bismo ukrstili puteve,
ali tvoj muž je hteo da uhvati vuka.
To ti je rekao?
Hoću da znam ko je uradio ovo. -Imamo krvav trag.
Pogledaj me.
Pogledaj me!
Imamo dim ovamo.
Dim.
Preveo: Bambula
Preuzeto sa www.titlovi.com