EN NETFLIX-SERIE
Se der!
-Tenker du det samme som meg? -La oss finne ut av det.
Ja! Kloke hoder!
Nå kommer det. Vent. Og…
Hånda mi! Jeg tok på brystet ditt.
-Unnskyld. Tilgi meg. -Det går fint.
-Nei, jeg var for nær. -Det går bra, altså.
-Er du sikker? -Selvfølgelig.
Du!
Det er greit om det er et uhell, men ikke med vilje.
Takk. Vi avla et løfte.
-Det gjorde vi. -Og det skal vi holde.
-Ja. -Og så gjør vi det vi kom hit for å gjøre.
Jordan! Jordan!
Jordan!
-Kasai! Har du sett Jordan? -Nei. Beklager.
-Laura? -Han er tilbake. Det går bra med ham.
-Hvor har han vært? Få snakke med ham! -Hun vil snakke med deg.
-Mamma? -Hvor var du? Hvem var du sammen med?
Et spillselskap. De ser etter testere.
-Jeg har et brev om det til deg. -Bli der til jeg kommer!
-Du har husarrest, faktisk! -Hva?
-Frances. -Han er tilbake.
-Hvem? -Han som kommer inn på rommet mitt.
Han er her.
En av oss kommer bort med en gang, Frances.
Beklager.
Ja!
Skal vi prøve igjen?
-Vil du… -Ja!
Du vet ikke hva jeg skal si!
Ett til. Ikke rør deg.
-Hva er det? -Ingenting.
Hallo?
Hei. Ja, jeg er på vei nå.
-Beklager at jeg er sen. -Kom igjen, folkens.
Jeg vil at hver og en av dere tar et bilde av veggen,
men la det bli et bilde dere med stolthet kan vise fram til oss andre.
-La oss tørke av den. -Takk.
Få se. Ja, bare rett den opp.
Når du er fotograf handler alt om å ta valg.
Det handler om hva du velger å vise og hva du velger å ikke vise.
Du prøver å ta med dem som ser på inn i hodet ditt i et ørlite øyeblikk
og kanskje la dem… se det som du ser.
Føle det som du føler.
Disse var fine. Jepp.
-Hvem tok dette? -Jeg.
Det er virkelig flott. Du valgte en del av et bilde, men så gikk du så nær
at du tvinger meg til å se på det. Det er det som utgjør et godt fotografi.
Fortell meg om henne.
Hun ser så lykkelig ut. Kanskje fordi hun vet at hun skal ta opp i en stor karusell.
Og selv om du kommer så nær, så ser du det likevel.
-Ray! -Vær så snill.
-Se inn i lyset. -Du er så…
Perfekt. Bare se inn i lyset.
Ja.
Greit. Vi tar flere i neste uke.
Jøss!
-Rishi! -Det er dama fra bildet mitt!
-Det er samme dama? -Skarp observasjon.
Du har så mange. Er det kjæresten din?
-Nå holder det, Rishi. -Rishi!
-Det går fint. -Hun er kjæresten din, er hun ikke?
-Hun var det, ja. -Hva heter hun?
Cassie.
Det er alt du får i dag.
-Du burde henge opp et av dem. -Ja, særlig.
Hvorfor er denne hvit?
-Nå holder det. -Nå må vi dra.
-Harry. -Nå er jeg ferdig.
-Hvor er du? -Jeg måtte hjemom. Jeg fikk meg en støkk.
Går det bra? Jeg kan ringe Mike Broome.
Nei. Hør her, Harry. Ikke noe politi.
Falsk alarm.
Jeg fant Stewart Greens revisor, og han sier at det gikk rykter om
at Green hadde gjemt unna betydelige mengder kontanter før han forsvant.
-Har du hørt det samme? -Nei, ingenting.
Du lurte jo på om Green kom tilbake for pengenes skyld,
så kanskje han var ute etter kontantene og ikke deg.
-Cassie? -Ja.
-Jeg må gå, Harry. -Greit.
-Forsiktig! -OK.
-Han har kanskje sneket seg inn igjen! -Det er sikkert ingenting. Nå går vi inn.
-Det er ingen her. -Bak gardinene, da?
Nei.
I skapet.
OK. Jeg tar en titt.
-Det er tomt. Det er ingen der. -Jeg sa at du kom.
Derfor dro han. "Megan kommer", sa jeg.
Han spurte hvem Megan var. Jeg viste ham bilde av deg. Da sa han:
"Nei, det er Cassie!"
Hvordan så denne mannen ut?
Han var veldig pent kledd. Veldig stilig.
Veldig blanke sko.
Og barbert på hodet?
Du vet hvem det er, du?
Cassie?
-Går det bra med deg, vennen min? -Frances. Dette har vi snakka om før.
Du må ikke kalle meg Cassie.
OK. Carlton Flynn sto altså her.
Hva i all verden gjorde han helt uti her
midt på natta?
Og dette…
Her var blodet.
-"Var" er et nøkkelord. -Det regna. Kan ha blitt skylt vekk.
Ta prøver av jorda og sjekk dem mot Carlton Flynns DNA.
Spørsmålet er hvem som sendte disse, og hvorfor? Hva gjør de? Hva vil de?
Carlton Flynns bil ble sett 24 kilometer lenger unna.
De leter etter ham der. Vi tar prøver her.
La oss snakke med Guy Tatums kjæreste, vår siste savnede. Hun meldte ifra om det.
Det er noe som foregår. Noe må vi jo klare å finne ut.
Jordan!
Se her. Her er brevet mannen ga meg. Jeg har ikke åpna det.
Det er ekte, det er offisielt. De lar unge folk spille spillene.
Du visste at du mangla telefon, at jeg ikke fikk tak i deg.
-Faren din klikker når han hører det. -Ikke si det til pappa.
Mamma!
Ikke si noe. Vær så snill.
Hei, dere.
Hva er i veien? Hva er det som skjer? Er det mora mi?
Ja.
Hun sier hele tida at det er noen på rommet hennes.
-Vi sier nei, som om vi ikke tror henne. -Vi gjør ikke det.
Kanskje vi burde det, da. Kanskje det er noen som går inn dit.
Kanskje forestiller hun seg det. Kanskje er hun ensom.
Uansett så trives hun ikke der, Dave.
Hun bør få flytte til et sted der hun føler seg tryggere.
Jeg skal være hos henne i kveld.
-Nei, jeg bør gjøre det. -Nei. Hør her. Du blir her.
Gi denne gjengen mat og se en film sammen med dem.
Hvis du er sikker på det, så.
Det er jeg.
-Simona Farr? -Ja.
-Hvor lenge har du og Guy vært sammen? -Ikke lenge. I omtrent et år.
Ja, dette kan jo være hans måte å trekke seg på.
Når så du ham sist?
-Skal hun føde den jævla ungen nå? -Nei! Hun er opprørt.
-Unnskyld. -Nei da.
Etter dette har alt fått meg til å gråte.
-Det er forståelig. -Ja, men det der er meg.
-Jeg er ikke vant til det. -Er du sersjant?
-Oversersjant. -Akkurat.
Ja… Sist gang jeg så Guy var fredag ettermiddag.
Hvordan hadde han det?
Han og kompisene skulle ut på byen. De var i festhumør, vil jeg si.
-Hva jobber han med? -Anleggsarbeid.
-Han kan passe på seg selv. -Kan vi få navnet til kollegaene?
Så klart.
-Skal vi dra til byggeplassen? -OK.
Betjent Broome.
-Hei. -Passer det?
Selvsagt.
Rudy ringte nettopp for å høre om opptakeren hans var blitt levert tilbake.
-Jeg tar den med. -Kan du levere den hos meg?
Hvis du husker hvor jeg bor, da.
-Jepp. -Mot slutten av dagen?
Jeg skal levere den personlig. Jeg tar meg av det.
Vi ses. Ha det.
Skulle ønske at jeg aldri tok den opptakeren.
Jeg kan levere den for deg.
Nei da. Ikke tenk på det.
Kjør meg dit, så får jeg noen til å bli med deg til byggeplassen.
Ray Levine.
Hei…
Lorraine.
Går det bra med deg?
-Det er lenge siden jeg har vært her. -Ja.
Hva kan jeg hjelpe deg med?
Jeg leter etter noen. Han heter Guy Tatum.
Jeg sa at jeg ikke har vært her på ei stund, men var på byen med Guy fredag…
Jeg husker overhodet ingenting fra den kvelden, men
bildene som jeg tok, viser at vi var her.
Det er alltid stappfullt på karnevalskvelden.
-Send meg bildet, så forhører jeg meg. -Takk.
Har du hørt noe fra Cassie?
-Du har det, du. -Nei…
Vær så snill. Jeg ser det på deg at hørte fra henne.
Fortell.
OK.
For fem eller seks år siden ringte Cassie helt uventa og fortalte at hun var syk.
Hun hadde fått livmorhalskreft med spredning.
Hun ville ikke si hvor hun var eller at noen skulle se henne sånn, men jeg…
Jeg ringte nummeret en uke senere.
Noen fra hospicet hun bodde på tok telefonen.
De fortalte at Cassie døde den morgenen.
Nei.
Jeg er så lei for det, Ray.
-Hvor er den jævla opptakeren min? -Jeg er på saken!
Det var her han begynte å følge etter oss. Det ser så annerledes ut i dagslys.
Med din fart trodde jeg ikke vi var her før midnatt.
Når en jogger passerer, så kjører du for sakte!
Jeg kjører trygt. Jeg fikk oss fram! Joggeren var ved lyskrysset.
Det var grønt. Det tok en evighet.
Det var der vi løp inn, for han jaga oss over her. Kom igjen!
Er dette så lurt, da?
Tenk deg Carlton, da. På bunnen av et stup, med brukket bein og hjernerystelse.
-Eller spiddet på et rekkverk… -Ja vel, da!
Det var her vi delte oss.
Jeg kom denne veien. Dere må ha gått den veien.
Fortsett.
-Hva gjør du? -Han er ikke der nede.
Ikke gjør det!
Her tok han meg nesten.
Når jeg finner deg, for faen…
-Carlton var her? -Kan vi stikke nå?
-Var det her han var? -Jeg så ham ikke egentlig, da.
Var ikke dere på Vipers forleden kveld?
-Kom igjen! -Stopp! Jeg vil bare prate!
Skynd deg!
Stopp!
Gi deg, da. Vipers ligger på veien til byggeplassen.
Vi kan levere opptakeren. Men det har du ikke lyst til? Hvorfor?
Du skal treffe Lorraine Griggs.
-Nei. -Jo. Typisk Broome.
Du drar alltid tilbake. Sier farvel, men drar faktisk aldri.
-Vet ikke hva du snakker om. -Ta Sarah Green. Hvor mange ganger?
-Flere år siden. -Men det skjer med kvinner.
Så fort du er inne, så stikker du. Så kommer du tilbake. Hver eneste gang.
Du må vente lenge, iallfall. Hva er dette?
-Hva gjør du? -Jobber.
Dette er min pult!
Nå er alle pultene disponible. Vi deler. Ingen har fast plass.
Hva faen snakker du om? Tingene mine var her!
-Hvem la tingene mine der? -Goldberg.
Rydd unna sakene dine. Legg fra deg den kjeksen. Vekk med deg!
Hører du?
Dette her…
…er… Broomes…
…pult!
BROOMES PULT
-Uutslettelig. -Legg tilbake tingene.
-Gi deg. -Du skal til en byggeplass.
Broome! Kom bort til oss.
Sett i gang.
Vi går i kantina, så kan betjent Broome…
Goldberg.
Ja, sir. Nei, jeg er på farten nå. Med en gang. Oppdater meg.
Beklager. Straks tilbake.
Jeg fatter meg i korthet. Du forstår åpen- bart ikke hvor viktig min sønn er for meg.
-Kan jeg stanse deg der? -Nei, det kan du ikke.
Du har ikke funnet et eneste betydningsfullt spor ennå.
-Vi gjør alt vi kan for å finne Carlton… -Det er ikke nok. Ikke i nærheten, engang!
Som følge av det utlover jeg en dusør på 100 000 pund for informasjon.
Da blir vi oversvømt av ubrukelige observasjoner.
Vi har ingen til å ta det, for alle er opptatt!
Jeg utlover dusøren!
Folk vil melde om tida før. Det er for tidlig!
Nei, jeg gjør det!
Til det lille "møtet" ditt.
Hallo?
Hallo.
-Unnskyld. -Nei da.
-Det var veldig fint. -Sikker?
Helt sikker.
OK. Rudy vil virkelig ha den der, så vi har ikke så mye tid på oss,
men om vi synger samme sang her, så tenkte jeg…
-Å hoppe over intro? -Hoppe rett til refrenget.
Det var veldig fengende, husker jeg.
INNKOMMENDE ANROP
Ja?
Den politibetjenten din, Mike Broome?
Jeg trenger ham. Jeg må treffe ham i kveld.
Harry? Går det bra med deg?
-Ja. Du vil snakke med Mike Broome. -Ja.
Jeg kan være der innen 20.30.
Jeg skal ordne det.
-Må du ta den der? -Nei.
Betjent Michael Broome. Legg igjen en beskjed, så ringer jeg tilbake.
-Da jeg våkna i morges… -Hvem hadde trodd det?
-Hvorfor funka det ikke sist? -Du gifta deg.
Å ja.
Hvordan er ståa nå?
Vi er skilt.
Vi er fortsatt partnere, da. På jobb. Ikke på noen annen måte.
-Hun er politibetjent. -Ja, jeg husker det.
Med tanke på forhold, så er jeg fri… og på utkikk etter trøbbel.
Hva gjør vi nå, da?
Jeg skal på jobb.
Herregud.
Fint bilde.
Det er jentene som jobber hos meg nå. En fin gjeng.
Jeg likte henne virkelig. Tawny.
Ja, hun er flott. Jeg kommer til å savne henne.
Hun blir nok en god sykepleier.
-Vil du ha noe før du drar? -Hva har du å tilby?
Hva har du lyst på?
HYDROKLORID-TABLETTER
Søstera mi gikk på disse.
Hva led hun av?
Livmorhalskreft.
INNKOMMENDE ANROP
Bare ta den.
Ja?
Jeg er på vei.
Dra. Ikke noe problem. En fin utvei. Da drar du bare.
Svisj, ingenting skjedde. Ingen ble såra!
Jeg skal dra. Jeg må dra.
Men jeg kommer tilbake.
Jeg kommer tilbake.
Alt trenger ikke å få en dårlig slutt.
Noen meldte om likets plassering fra en telefonkiosk.
-Fant de en som fungerte? -En mannsstemme. Dempet.
-Takk. -Trekk dere tilbake.
-Det er Guy Tatum, ikke sant? -Ja.
Noen må fortelle det til kjæresten hans, Simona.
-Kan hun være mistenkt? -Hun er åtte måneder på vei.
Hun er også oversersjant med stridserfaring.
-Oppdatering, takk. Er det Carlton Flynn? -Guy Tatum.
Dødstidspunkt?
Vi må kjøre noen tester, men ifølge partneren
var det det han gikk med sist hun så ham, for fire dager siden.
Harry?
Når og hvor?
Jeg kommer.
-Gjett hvem jeg skal møte? -Hvem?
Husker du Cassie Morris? Tenk! Cassie Morris og Stewart Green.
Elskerinna hans?
Ny utvikling? Hvem var det som ringte?
Harry Sutton. Han har et mulig vitne til oss.
Til hva da? Dette?
-Til Carlton Flynn-saken? -Kan være tilknytta begge. Jeg drar.
Ja. Dra, du.
INNKOMMENDE ANROP
Cassie.
Harry. Jeg er i byen nå. Hva skjer? Blir det noe av?
Ja. Rett nord for piren.
OK? På sjøsiden.
Klokka 20.30.
OK. Da ses vi der. Takk, Harry.
Vi ses der.
INNKOMMENDE ANROP
Lorraine Griggs?
Fatt deg i korthet. Ingen vil høre podkasten din.
Hei, det er bare meg. Jeg prøver igjen senere.
Kom igjen!
Ja?
Hun var ikke hjelpsom i det hele tatt. Takk for ingenting, liksom.
Gi meg det navnet en gang til. Hvor finner vi dem, sier du?
La oss håpe at de er mer imøtekommende enn danseren din, da.
Dette er Harry Sutton. Legg igjen en beskjed.
Kom igjen, Harry. Hvor er du? Jeg kan ikke snakke med politiet alene.
Jeg trenger deg. Ring meg.
Cassie.
OK. Nå er vi på adressen. Beskriv denne Harry Sutton.
I midten av femtiåra. Sjuskete. Slapp. Har kontor i en gammel dyrebutikk.
Tekst: Fredrik Island Gustavsen