‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫- וייפרס -‬
‫היי!‬
‫נא לחזור הנה!‬
‫כשאמצא אותך…‬
‫קיילי?‬
‫לורה? ג'ורדן?‬
‫מישהו?‬
‫היי, אימא.‬
‫היי, יפיוף. שקיות, אוטו. תוכל לעזור לי?‬
‫מה, עכשיו?‬ ‫-לא, מחר אחר הצוהריים.‬
‫איפה אביך?‬ ‫-בגינה.‬
‫שבעים ואחת, 72, 73, 74…‬
‫מה אתה עושה?‬
‫שבעים ושמונה, 79.‬
‫יש לי עדה עצמאית כעת.‬ ‫-הוא לא יכין את ארוחת הערב עד שינצח אותך.‬
‫אז כדאי שתאכלי חטיף.‬
‫חשבתי שיש לך מסיבת רווקות.‬ ‫-כן,‬
‫אני אמורה לנפח בובת גבר ולהדביק‬ ‫לוחית רישוי של מתלמדת. דייב, זהירות!‬
‫מג.‬ ‫-ביש מזל.‬
‫אתה בטוח שתסתדר לבד?‬
‫מה?‬ ‫-הלכת?‬
‫קיילי, הקניות?‬ ‫-לילה באה?‬
‫לא, לילה באה.‬
‫אסמס לך.‬
‫איך אני נראית?‬
‫יפה מכדי לצאת עם חבורת נשים.‬
‫תארי לך, כשנהיה נשואים‬ ‫נוכל סוף־סוף לעשות סקס.‬
‫מעולם לא שכבתי עם אישה נשואה.‬
‫נישקתי אלמנה פעם. ואוסטרלית.‬
‫תאר לך, אתה מוותר‬ ‫על הרפתקאות מיניות סוערות‬
‫עבור חיי מונוגמיה איתי.‬
‫מונית.‬
‫אני צריכה ללכת.‬ ‫-טוב. אוהב אותך.‬
‫מותק, הכובעים ליד הדלת.‬
‫תודה.‬
‫סוף־סוף מתחתנים, אחרי 16 שנים ביחד.‬
‫למייגן ודייב.‬ ‫-מייגן ודייב!‬
‫תודה. אני ממש מצטערת על הכובעים הטיפשיים.‬
‫אנו מתות עליהם.‬
‫- דייב‬ ‫מייגן -‬
‫נשלח תמונה לדייב, בואו.‬
‫נעשה סלפי.‬ ‫-כן.‬
‫בואו לכאן.‬
‫תגידו "פינו גריג'יו".‬ ‫-פינו גריג'יו!‬
‫טוב, שולחת.‬
‫אני יודעת שזו לא מסיבת רווקות רגילה.‬
‫חשפנים הם לא לרמה שלנו.‬ ‫-דברי בשם עצמך.‬
‫אבל יש לנו את…‬
‫מרקוס!‬
‫אז מלאו כוסות וקחו סינר.‬
‫בואו נצייר!‬
‫לא, אני שותה לאט.‬
‫אני חושבת שזה מדהים, את ודייב,‬ ‫אחרי כל הזמן הזה.‬
‫חבל שלא עשינו את זה לפני שנים.‬ ‫-כולם נפרדים ואתם רק מתחזקים.‬
‫עוד שוטים.‬ ‫-לא!‬
‫מייגן, עוד שוטים.‬
‫זו מסיבת הרווקות שלך.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫זו פקודה.‬
‫הלו.‬
‫עוד שניים.‬ ‫-אין בעיה.‬
‫עוד שניים.‬ ‫-עוד שניים.‬
‫תודה, ביי.‬
‫- קאסי -‬
‫מייגן, מה את עושה?‬
‫שום דבר.‬
‫אני ממש שיכורה.‬ ‫-אז למה את כאן למטה?‬
‫סתם ניסיתי להתפכח,‬
‫חשבתי לגלוש קצת ברשת.‬ ‫-מה, פורנו?‬
‫התכוונת לצפות בפורנו, נכון?‬ ‫-לא.‬
‫תפסתי אותך על חם.‬
‫בואי למיטה, כלה לעתיד.‬
‫אני צריך להשתין.‬
‫שתי דקות.‬
‫אמרתי שזה דחוף.‬
‫והינה אני.‬
‫מה כל כך דחוף?‬ ‫-אדם נעדר.‬
‫בן 20 בשם קרלטון פלין.‬
‫קרלטון…‬
‫פלין.‬
‫ויש לנו זיהוי של המכונית שלו.‬
‫הוא בן 20 ונוהג בזה?‬ ‫קצת מוקדם למשבר אמצע החיים.‬
‫ממתי הוא נעדר?‬
‫יומיים.‬ ‫-יומיים?‬
‫שלח שוטרים במדים.‬ ‫-שלחנו שוטרים במדים.‬
‫עליכם לדבר עם אביו, דל פלין.‬
‫שיידע שאנחנו רציניים.‬
‫דל…‬
‫פלין.‬
‫למה שנעשה זאת?‬
‫כי אני מבקש מכם.‬
‫ראה, דל מקושר מאוד‬ ‫ומתעקש שמשהו קרה לבן שלו, אז…‬
‫קח את הקפה שלך וצאו לשם.‬
‫ארין, זה מוזר.‬ ‫-זה לא מוזר.‬
‫אני לא מבקשת פרטים.‬ ‫-יופי, כי לא תקבלי.‬
‫רק תגיד אם היא נחמדה.‬
‫אלו לא פרטים.‬ ‫אתה ראוי לאישה נחמדה, זה הכול.‬
‫כן, היא נחמדה.‬ ‫-יופי. אני שמחה.‬
‫קצת להוטה, אולי.‬ ‫-להוטה?‬
‫רוצה להשביע רצון.‬
‫כמו לברדור.‬
‫התנשקתם?‬
‫או שהשלכת לה כדור?‬
‫מר פלין.‬
‫הבלש מייקל ברום, זו הבלשית ארין קרטרייט.‬ ‫נוכל להיכנס, בבקשה?‬
‫אמרתי לשוטרים שקרלטון מעולם לא נעלם כך.‬
‫משהו רע קרה.‬ ‫-דל.‬
‫לא, תראו…‬
‫אני מצטער, יקירתי, אבל אני אביו.‬
‫ואני מרגיש את זה בשתן שלי.‬
‫הוא בשנה האחרונה באוניברסיטה,‬ ‫יש לו מבחנים.‬
‫והטלפון, הוא לא מכבה אותו אף פעם.‬ ‫הוא מרותך ליד שלו.‬
‫ביום שהוא נעלם, לא היו ויכוחים?‬
‫לא הייתה לו סיבה לתפוס קצת מרחק?‬ ‫-כלום.‬
‫מרלין היא אימו החורגת.‬
‫הם לא תמיד מסכימים,‬ ‫אבל לא משהו שיגרום לו לעזוב.‬
‫אין לנו שום מושג.‬
‫הוא היה באוטו ואנו חוששים שאירעה תאונה.‬ ‫-אני יודע שקרה משהו רע.‬
‫אני יודע.‬
‫ואני משתגע, כי אני מרגיש את זה ב…‬ ‫-מר פלין.‬
‫הוא צעיר בן 20.‬
‫אנחנו לא מודאגים במיוחד.‬
‫זה מה שאנו עושים. זה ההליך המקובל.‬ ‫-כן.‬
‫נרצה לפרסם תמונה של קרלטון.‬
‫אם יש לכם אחת, למקרה שראו אותו.‬ ‫-כן, אמצא אחת.‬
‫מהזמן האחרון.‬
‫זה הסיוט של כל הורה.‬
‫יש לכם ילדים?‬ ‫-בן שנתיים.‬
‫לא.‬
‫גרושתי לא רצתה ילדים.‬
‫הוא לא היה ברשתות החברתיות. כלום.‬
‫זה פשוט נעצר ב-16 באפריל.‬
‫ה-16 באפריל?‬ ‫-כן.‬
‫חשבתי שקרלטון נעדר מאז ה-17.‬ ‫-לא.‬
‫ב-17 הבנו שמשהו לא בסדר.‬
‫טוב.‬
‫השם סטיוארט גרין אומר לך משהו?‬
‫לא.‬
‫מי זה סטיוארט גרין? למה אתה שואל אותי?‬
‫זה בסדר? זה מלפני כמה חודשים.‬
‫תוציאו אותו מהתמונה.‬ ‫-נחמד. כן.‬
‫זו תמונה יפה שלו.‬
‫והשרשרת הזו…‬
‫היא לא יורדת מצווארו אף פעם.‬
‫בסדר.‬
‫סטיוארט גרין?‬
‫היום מלאו 17 שנים.‬
‫עזוב את זה.‬ ‫-ארין, יש לי הרגשה.‬
‫בשתן שלי.‬
‫אתה רואה קשרים בכל מקום.‬ ‫-אני רואה קשרים כשיש קשרים, אני שוטר טוב.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫זה התיק היחידי שלא פענחת, יש לך תסביך אגו.‬ ‫-אגו?‬
‫אכזבתי את משפחתו ואשתו.‬ ‫הבטחתי לה שאמצא אותו, היא הייתה הרוסה.‬
‫הוקל לה כששכבת איתה?‬
‫זה היה לאחר שנים, כפי שאת יודעת.‬
‫כשהייתי שבור לב.‬
‫רק שתדע, כן רציתי ילדים.‬
‫רק…‬ ‫-לא איתי.‬
‫מזל טוב לבר המצווה!‬ ‫-איזו נערה בת מזל תקבל את הריקוד הראשון?‬
‫יש לי זכות לפרטיות.‬ ‫-התרחק!‬
‫התרחק, חלאה! לך מכאן!‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫הוא הביט בי.‬
‫הוא הביט לי בעיניים.‬
‫"חלאה"?‬ ‫-אני מצטער.‬
‫חתיכת חרא.‬ ‫-מה?‬
‫לא אתה. הוא.‬
‫"יש לי זכות לפרטיות". לבוש כמו גלידה.‬
‫אנשים מתחזים למפורסמים‬ ‫ואני מקבל "ירוקים" בשמחה.‬
‫"ירוקים"? מישהו צפה ביותר מדי סרטים.‬
‫אני צריך את התמונות עד מחר. כן?‬ ‫-כן.‬
‫מזל טוב, ריימונד.‬
‫- המייל המוזהב‬ ‫יריד שעשועים -‬
‫לא!‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫למה יש לו שלוש עיניים?‬
‫אני חושב שזה טוב.‬
‫תודה, יקירי. אלמד אותך לצייר, אם תרצה.‬
‫תשקי אותו ביין?‬
‫בהצלחה.‬ ‫-טוב, בואו.‬
‫את לא באה?‬ ‫-עסוקה.‬
‫תודה. אני באתי לכל משחקי הכדורשת שלך.‬
‫ככה זה כשאת הילדה השנייה.‬
‫זו אימך.‬
‫למה היא תמיד מתקשרת אלייך?‬ ‫-היא חושבת שזה דוד פרנק.‬
‫דמנציה. איזה צחוק.‬
‫שלום, פרנסס.‬
‫מישהו גנב אותם.‬ ‫-מה נגנב?‬
‫נעלי הבית שלי.‬
‫הן היו כאן וכעת הן נעלמו.‬
‫האמיני לי, אני מנחשת מי לקח אותן.‬
‫היא בסדר?‬ ‫-היא חושבת שגנבו את נעלי הבית שלה.‬
‫משבר.‬
‫אנו נוסעים לטורניר הטניס של לורה,‬ ‫אוכל להתקשר אלייך אח"כ?‬
‫מישהו לקח אותן.‬
‫טוב. אולי תחפשי במקרר?‬ ‫שם הן נמצאו בפעם הקודמת. זוכרת?‬
‫אתקשר אלייך אחר כך.‬
‫אני מבטיחה.‬
‫כולם יצאו. אפשר לבוא.‬
‫היי.‬
‫- צריך להיות לא־חוקי להיות כזה מגניב -‬
‫הו, כן.‬
‫סגור את הרוכסן, דייב.‬ ‫-את מתה על זה.‬
‫אני…‬
‫ממש לא.‬
‫שחקו.‬
‫חמש־עשרה לאב.‬
‫תיקו 15.‬
‫תן לי לצאת.‬ ‫-לאן את הולכת?‬
‫זוז כבר. אני צריכה לשירותים.‬
‫ילדה טובה.‬
‫קאסי.‬
‫לא כאן.‬
‫לא עכשיו.‬
‫אז איפה?‬
‫ריי!‬
‫תפתח, ריי.‬
‫ריי!‬
‫ואו.‬
‫אתה נראה כמו עבד מין של אורנגאוטן.‬
‫הינה.‬
‫במקום זו שנגנבה, עד שתקנה חדשה.‬
‫תודה. זה מרגש.‬ ‫-זה המעט שיכולתי לעשות.‬
‫כמו כן, אני צריך שתעבוד שוב הערב.‬ ‫-לא, פסטר, לא. בהחלט לא.‬
‫כפול אחת וחצי?‬ ‫-לא.‬
‫תשלום כפול?‬ ‫-טוב, אולי.‬
‫יופי. עכשיו, בינתיים…‬
‫אני צריך את התמונות מבר המצווה.‬
‫הן מגובות, נכון? בענן?‬
‫אתה חושב שאני סתם חובבן?‬
‫לא, אתה מקצוען למופת.‬
‫תראה את השמוק הקטן.‬
‫נחתכתי מהבעיטה שלו, אתבע את ההורים.‬
‫כן. זה כמו לשוב לשדה הקרב, נכון?‬
‫שלח לי את התמונות.‬
‫מה זה?‬
‫תראו את זה. האמן עדיין איתנו.‬
‫ברצינות, הן נהדרות.‬
‫אני תמיד שוכח שאתה מוכשר.‬
‫רגע, יש מישהו בתמונה?‬ ‫-איפה?‬
‫כן, שם.‬ ‫-סתם שיכור בהריסות. אז מה?‬
‫חזור.‬ ‫-מה? מה זה?‬
‫חזור עוד… שם.‬
‫תתקרב.‬
‫הבחור הזה היה בחדשות.‬ ‫-באמת?‬
‫כן. זוז.‬
‫כן, הוא…‬
‫הוא נעדר.‬
‫אני נשבע באלוהים שזה הוא.‬
‫קרלטון פלין.‬
‫- חיפושים אחר הנעדר קרלטון פלין -‬
‫לעזאזל, זה נכון.‬
‫מה יש לו? הוא לא נראה בסדר.‬
‫כששדדו אותך, גנבו עוד משהו?‬ ‫ארנק, טלפון, משהו?‬
‫רק את המצלמה.‬
‫את נראית טוב.‬
‫גם את.‬
‫שקר נחמד.‬
‫תמיד ידעת לשקר.‬
‫הזמנתי לך קפה בחלב, כמו שתמיד אהבת.‬
‫תודה.‬
‫או שהיום זה פרפה בחלב שיבולת־שועל דל שומן?‬
‫איך מצאת אותי?‬
‫אפשר למצוא כל אחד, יקירתי.‬
‫אני חייבת לומר לך, ילדה, התרשמתי.‬
‫בית, ילדים.‬
‫עבודה לצדקה.‬
‫מה את רוצה, לוריין?‬
‫לדבר.‬
‫וחשבת שכדאי להשאיר כרטיס־ברכה מצמרר…‬
‫ולעקוב אחריי לטניס של בתי?‬
‫לא איבדתי את חוש התאטרליות שלי.‬
‫אז דברי.‬
‫הם יודעים?‬
‫המשפחה?‬
‫יודעים מה?‬
‫מי היית.‬
‫בחיים הקודמים שלך.‬
‫אני מניחה שלא, עם…‬
‫השם החדש והמראה החדש והכול.‬
‫כשראיתי אותך לראשונה בקושי זיהיתי אותך.‬
‫את עוקבת אחריי?‬ ‫-לא.‬
‫כן.‬
‫כן, הצצתי.‬
‫אז את יודעת שאני כבר לא קאסי.‬
‫תמיד תהיי קאסי בשבילי, יקירתי.‬
‫לא. קאסי מתה.‬
‫החיים האלו נגמרו.‬
‫כך אומרים, כן.‬
‫העבר הוא העבר.‬
‫אבל זה לא באמת חולף, נכון?‬
‫התגעגעתי אלייך, קאסי.‬
‫גם אני התגעגעתי אליך.‬
‫את חושבת עלינו, הבנות?‬
‫בחייך החדשים?‬
‫כמובן.‬
‫הייתן הכול בשבילי.‬
‫הייתן המשפחה שלי.‬
‫אבל עזבתי.‬
‫ולא רציתי לראותכן שוב.‬
‫לא אותך ולא אף אחד מהעולם ההוא.‬
‫ראיתי בנות שעזבו, קאסי, אבל את…‬
‫התפוגגת אל האוויר.‬
‫בלי פרידות, חפצייך נותרו בחדרך.‬ ‫למה עזבת כל כך מהר?‬
‫כי הגיע הזמן.‬
‫כן, בטח.‬
‫ואני מידה אפס, ילדונת.‬
‫המשטרה חיפשה אותך.‬
‫שמרתי משהו בשבילך.‬
‫לא שיש בזה תועלת,‬
‫כי עכשיו יש לך אחת אחרת, אבל…‬
‫אם רצית לעזוב את החיים ההם,‬
‫למה השארת את הטבעת‬ ‫ואת הגבר שענד אותה על אצבעך?‬
‫שברת את לבו.‬
‫ראית אותו?‬ ‫-לא.‬
‫כבר שנים שלא.‬
‫תפסיקי.‬
‫יש לי שלושה ילדים שאני אוהבת.‬
‫יש לי גבר שאני אוהבת. יש לי חיים.‬
‫אולי בעינייך‬
‫החיים האלו בטוחים ומשעממים.‬
‫אבל אלו החיים שלי.‬
‫אז אשאל אותך שוב, לוריין.‬
‫מה את רוצה?‬
‫הוא חזר.‬
‫סטיוארט גרין.‬
‫הוא בא למועדון,‬ ‫אחת הבנות אמרה שהוא חיפש את קאסי.‬
‫שטויות. הוא מת.‬ ‫-מסתבר שלא.‬
‫הוא מת, לוריין.‬
‫לא ייתכן שזה הוא.‬
‫את בטוחה?‬
‫כן.‬
‫מה הבחורה אמרה?‬
‫הוא חיפש אותי?‬
‫איך היא ידעה שזה הוא?‬
‫איך את יודעת שזה הוא?‬ ‫-זה הוא.‬
‫אני מספרת לך כדי להזהיר אותך, טוב?‬ ‫למקרה שתרצי להיעלם שוב.‬
‫לא כדאי שמישהו כמוהו יתקרב‬ ‫למשפחה הנחמדה והחדשה שלך.‬
‫אז… מה יש לנו?‬
‫הבלש ברום.‬
‫ליאן מורגן.‬ ‫-את חדשה?‬
‫הייתי חדשה כשהמשרד נפתח.‬
‫לפני שישה חודשים.‬
‫ברוכה הבאה. מה יש לנו?‬
‫המכונית של קרלטון.‬ ‫בשעה 21:08 המצלמה הזו קלטה אותו.‬
‫אותה מצלמה, לאחר שעתיים ושתי דקות…‬
‫חזרה בכיוון הנגדי.‬ ‫-ובינתיים?‬
‫היא לא נראתה שוב. וזה מרשים,‬ ‫כי יש מצלמות בכל האזור. הראי לו.‬
‫החוף כאן, אז יש להניח‬ ‫שקרלטון לא נסע לתוך הים.‬
‫בשני הכבישים הראשיים אל מחוץ לעיר,‬ ‫כאן וכאן,‬
‫מצלמה הייתה קולטת אותו.‬
‫מה, אז הוא נשאר בעיר?‬
‫הוא ככל הנראה חנה כאן ונשאר באזור הזה.‬
‫מה יש כאן?‬
‫חנויות מזון מהיר, תחנת דלק, ברים.‬
‫רגע.‬
‫חזרי לאחור.‬
‫כן. עוד קצת. התקרבי.‬
‫"וייפרס".‬
‫סטיוארט גרין בילה שם.‬
‫קשרים בכל מקום. בואי נצא.‬
‫תודה.‬
‫- וייפרס -‬
‫עוד אהבה ישנה, מה?‬
‫אין לי מושג על מה את מדברת.‬
‫המקום הזה נראה אחרת מכפי שזכרתי.‬ ‫-ובכן, הזמנים משתנים.‬
‫היה כאן שומר קירח ומעצבן,‬ ‫נקווה שהזמן שינה גם אותו.‬
‫לעזאזל.‬
‫משטרה.‬
‫אין הנחה לשוטרים.‬
‫אנחנו חוקרים היעלמות של בחור צעיר,‬ ‫קרלטון פלין.‬
‫ייתכן שהוא ביקר במועדון שלך בשישי בערב.‬
‫לא. לא ראיתי אותו.‬
‫אפשר לשאול כאן? אולי מישהו אחר ראה אותו.‬
‫אתה נראה מוכר.‬
‫זיכרון טוב. באתי לכאן הרבה לפני כמה שנים.‬
‫שיערך האפיר מאוד.‬ ‫-אמר הקירח.‬
‫אני קירח מבחירה. אני מגלח.‬
‫אנחנו רוצים לדבר עם הבנות.‬ ‫-הן עובדות.‬
‫דברו איתן בזמנן החופשי.‬
‫מה עם זה?‬
‫היא ודאי מצלמת את מי שנכנס.‬ ‫-נכון.‬
‫אז נוכל לצפות בה?‬ ‫-שישי בערב, אמרת?‬
‫זה נמחק.‬ ‫-למה עשיתם את זה?‬
‫לא היו בעיות באותו לילה, אנו מוחקים.‬
‫זו המדיניות.‬ ‫-זו מדיניות מוזרה.‬
‫כשתנהל בר, תמציא מדיניות אחרת.‬
‫בסדר.‬ ‫-יופי.‬
‫זה סימן לגבריות.‬
‫היי, את בסדר?‬
‫את נראית מוזר.‬
‫זה… סתם עצבות לאחר שתייה.‬
‫מה קורה?‬
‫זה קשור לחתונה?‬
‫לא.‬
‫כי הצעתי לך מדי שנה מאז שאנחנו יחד.‬
‫כנראה מאז שג'ורדן נולד.‬
‫זה לא העניין.‬
‫בואי הנה.‬
‫- חוקי משפחת שאו -‬
‫- תמיד לומר "בבקשה" ו"תודה"‬ ‫לחלוק ולא להתבכיין -‬
‫- נשיקות לפני השינה‬ ‫תמיד לומר את האמת -‬
‫- סטיוארט גרין נעדר -‬
‫- סטיוארט גרין, ליווינגסטון -‬
‫- סטיוארט גרין מרחוב הייזלטון -‬
‫- רחוב הייזלטון היטון וייל -‬
‫- למכירה: רחוב הייזלטון 19‬ ‫היטון וייל, ליווינגסטון -‬
‫- תיאור נכס -‬
‫היי.‬
‫איפה היית עד עכשיו?‬ ‫-בחוץ.‬
‫מעולה. איפה?‬
‫עם בי.‬
‫שתיתן?‬
‫לא!‬
‫אל תהיי מוזרה. אפילו לא מאוחר.‬
‫כבר מאוחר.‬
‫אשים תוכנת מעקב בטלפון שלך.‬ ‫-לא.‬
‫רוצה להתערב, קיי? אם לא, את לא תצאי.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫אשים כזו בטלפון שלך. אראה לאן את הולכת.‬
‫זה לא קשור אליי.‬ ‫-לא?‬
‫את לא הילדה הראשונה שמורדת.‬
‫נראה לך שלא הייתי כזו?‬
‫לא יודעת. היית?‬
‫כן. גרועה ממך.‬
‫את לא ממש מדברת על זה.‬
‫את לא ממש שואלת.‬
‫קשה לי לדמיין אותך כמורדת.‬ ‫-באמת?‬
‫כי, כאילו, הייתי.‬
‫באמת הייתי.‬
‫אולי את לא רוצה בכך,‬ ‫אבל את דומה לי מכפי שאת חושבת.‬
‫אני לא רוצה שתעשי את אותן הטעויות.‬
‫אילו טעויות?‬
‫כשנולדת…‬
‫שינית את חיי.‬
‫הבטתי בפנייך הקטנות…‬
‫והרגשתי שכל מה שקרה לפני כן,‬ ‫אינו חשוב עוד.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫זה אומר ש…‬
‫את הילדה היקרה שלי.‬
‫ואני דואגת לך.‬
‫לא אתקין תוכנת מעקב.‬
‫אני הולכת לישון.‬
‫לילה טוב.‬
‫- נחקרת היעלמותו של איש המשפחה‬ ‫סטיוארט גרין -‬
‫- למכירה -‬
‫היי. סליחה, מי את?‬
‫ראיתי שהבית למכירה. עברתי במקרה.‬
‫ניסיתי לחטט. לא ידעתי שאת בבית, סליחה.‬
‫צריך לקבוע פגישה מראש.‬ ‫-כן, אני מצטערת. כמובן.‬
‫לא.‬
‫את כבר כאן.‬
‫עדיף שתיכנסי ותראי.‬
‫זה בית מקסים. מרווח מאוד.‬ ‫-כן.‬
‫אוכל לשאול למה את עוזבת?‬
‫הגיע הזמן, למען האמת. הילדים עוזבים.‬
‫אחד באוניברסיטה והשני עומד לעזוב,‬ ‫אז כן. הגיע הזמן.‬
‫את מוזמנת לסייר, אביא לך את זה.‬
‫כן, תודה.‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫אז הבית שלך כבר מוצע למכירה?‬ ‫-כן.‬
‫כן, קיבלתי הצעה.‬
‫את גרה בסביבה?‬ ‫-בערך. רידג'ווד.‬
‫כן, נחמד.‬
‫זה החצי השני שלך?‬
‫למען האמת…‬
‫הוא לא כאן.‬
‫"לא כאן". נשמע כאילו שהוא בכלא.‬
‫לא, הוא…‬
‫הוא נעדר.‬
‫נעדר?‬
‫צר לי מאוד.‬
‫כן, זה קשה.‬
‫אבל זה קרה מזמן.‬
‫הילדים היו קטנים, הם לא זוכרים אותו.‬ ‫הוא רק…‬
‫פרצוף בתמונה.‬
‫צר לי מאוד.‬
‫כן, אז שמרתי את הבית ולא שיניתי דבר,‬
‫כי יום אחד אבא ייכנס לכאן, אבל…‬
‫סוף־סוף קיבלתי את זה ש…‬
‫הוא לא יחזור. אז כן.‬
‫הגיע הזמן להתקדם הלאה.‬
‫תרצי לסייר למעלה?‬ ‫-שבע עשרה שנים.‬
‫זה זמן רב להמשיך לקוות ולחכות.‬
‫הוא אבי ילדיי.‬
‫בוודאי אהבת אותו.‬ ‫-כן, נכון.‬
‫אני עדיין אוהבת.‬
‫לא אמרתי "17 שנים".‬
‫מי את?‬
‫איך את יודעת?‬ ‫-מצטערת. כדאי שאלך.‬
‫זה לא הבית בשבילי.‬ ‫-חכי.‬
‫- כביש החוף‬ ‫מרכז העיר -‬
‫היי, ברום.‬
‫מוכן לאוניברסיטה?‬
‫ככל שאהיה.‬
‫התרחק מצמחים אקזוטיים,‬ ‫לא אהיה שם כדי לחלץ אותך.‬
‫מה שלומה?‬
‫כן.‬
‫אתה יודע איך היא לקראת יום השנה. היא בסדר.‬
‫מי היא הייתה?‬
‫לא יודעת. היא התעניינה בקניית הבית.‬
‫אבל היא הייתה שקרנית.‬ ‫אני לא יודעת מי היא הייתה.‬
‫נראה שהיא הכירה את סטיוארט.‬
‫התכוונתי להתקשר אלייך…‬
‫לקראת יום השנה, אבל משהו צץ.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-לא, זה רלוונטי.‬
‫כלומר…‬
‫ייתכן שזה רלוונטי.‬
‫יש בחור בשם קרלטון פלין,‬ ‫ייתכן שראית את זה.‬
‫הוא נעלם לפני כמה ימים,‬ ‫באותו התאריך שבו סטיוארט נעלם.‬
‫טוב.‬
‫אני לא מבינה.‬ ‫-גם אני לא, אבל…‬
‫סטיוארט שלך נעלם ב-16 באפריל לפני 17 שנה,‬
‫וכעת, באותו התאריך בדיוק, גבר נוסף נעלם.‬
‫אותו אזור, אותו תאריך.‬
‫כן, זה מוזר, אבל…‬
‫יש קשרים אחרים?‬
‫אני בודק את זה.‬
‫- אם אנד סי‬ ‫מרשל וקרבר, עורכי דין -‬
‫אלוהים! אני כל כך מצטערת.‬
‫איך אוכל לעזור?‬
‫יש לי שאלה מוזרה.‬
‫גרתי בסביבה לפני כמה שנים,‬
‫והייתי בטוחה שזה המשרד של עו"ד הארי סאטון.‬
‫זה באמת זמן רב. לא, הוא עזב מזמן.‬
‫אסור לי לומר את זה,‬ ‫אבל אני יודעת שהייתה לו תקופה קשה.‬
‫נדמה לי שאשתו עזבה.‬
‫הייתה בעיית שתייה, או גרוע מכך.‬
‫טוב.‬ ‫-המשרדים האלו היו יקרים מדי עבורו.‬
‫זה הגיוני, לא?‬
‫הוא עשה רק עבודות פרו בונו‬ ‫לחשפניות ויצאניות.‬
‫לא שאני שופטת. כולם צריכים את החוק.‬
‫בטח.‬
‫יש לך את הכתובת שלו, במקרה?‬
‫- החיות של האניבל -‬
‫- הארי סאטון‬ ‫שירותי עריכת דין -‬
‫כן?‬
‫שלום. אני מחפשת את הארי.‬
‫מי את?‬ ‫-הכרתי אותו פעם.‬
‫זו קאסי.‬
‫חכי.‬
‫היכנסי.‬
‫הוא למעלה.‬
‫בסדר.‬
‫הו, הארי.‬
‫הארי, זו קאסי.‬
‫הארי.‬
‫שמעת מסטיוארט גרין?‬
‫הוא יצר איתך קשר? הוא עדיין בחיים?‬
‫הארי.‬
‫טוב.‬
‫הגיע הזמן ללכת.‬
‫השאירי את הטבעת והשעון.‬
‫חבר'ה.‬ ‫-רק השאירי אותם…‬
‫ותוכלי ללכת.‬
‫זו טבעת האירוסין שלי. הארי מכיר אותי.‬
‫טבעת מזוינת!‬ ‫-תני את הטבעת.‬
‫ממש לא.‬
‫לקחת?‬ ‫-לקחתי.‬
‫עופי מכאן.‬
‫כן.‬
‫- וייפרס -‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר־און‬