Radio sam grozne stvari u svom životu.
Koje nikad neće biti oproštene.
Izdao sam prijatelje...
Okrenu sam leđa najbližima...
Gabriela!
Znao sam da će me moji gresi koštati.
Nijedan greh ne prođe nekažnjeno.
Laž je da vam u trenutku smrti život proleti pred očim.
To je sranje.
U tenutku smrti pomislite na vaša žaljenja.
Na sve ono što niste uspeli da budete.
Na svakog koga ste izneverili.
Sve biste to promenili da imate vremena.
16 sati ranije
Vidi ko se probudio!
Uspavana lepotica!
Opet si predeo u snu, znaš li?
Kako mogu da znam? Spavao sam.
Kao mrtvac!
- Deni je stigao? - U kancelariji.
Pazi sad!
Jebavaju se oni celu noć. A ona kaže:
"Kako će jebanje u sise da napravi moje sise većim?"
Dečko joj odgovara: "Jebem li ga, delovalo je na guzicu."
Izvoli.
- Srećan Božić. - Hvala.
Brišite sada, vreme mi je za sranje i tuširanje.
- Sudar večeras? - Guza za Božić?
Kamo sreće.
Predstavići ocu nove poslovne partnere.
Radim na tome devet meseci, napokon je pristao da me sasluša.
- Pa, on je zazuzet čovek. - Da, da, nema zezanja.
Važi, vidimo se.
- Zdravo, ljudi. - Šta ima, Džimi?
Pobogu, mogu li da imam mira?
- Zdavo, Deni. - Zdravo, šta ti treba?
Pričao sam jutros sa tvojim ocem. Crko mi je grejač u stanu.
- Reče mi da te pitam za pozajmicu? - Pozajmica? Ili poklon?
Ne, samo pozajmica.
Nije mi jasno zašto ti pomaže?
- Koliko ti treba? - Oko 800.
Ne znam šta je to "oko 800". Kaži cifru.
- 800. - Eto.
Hvala, Deni.
E, jebiga! MekKoli je otkazao.
Potreban mi je Božić Bata za Božićnu proslavu.
- Božić Bata? - Da.
- Deni... - Bićeš super.
- Moram kući. - Da, naći ću nekog drugog.
Daj, Deni.
NOĆNA POTERA
Džonova bokesrska vežbaonica
Video si taj pokret?
Okrenuo sam se,
onda ga konrolišeš.
- Jasno? - Da.
Skloni telefon, gledaj svojim očima.
Jebi se!
Sranje, to!
- Vidi mu facu! - Izvini.
Jebi ga.
Ti si počeo.
Hod srama.
Sjebao si jebača!
- Šta sam rekao za takvo izražavanje? - Izvini.
- Video si moje laktove? - Jesam.
Moraš biti oprezan sa Gerijem, pokušaće da te natera na konopce.
Daću mu ovo! Začepiću mu usrana usta!
- Izvini, izeletelo mi. - Samo napred.
Ubrzo ćeš saznati kako sve može lako da izleti.
- Opusti se, samo se zezam. - To i jeste tvoj problem.
Imaš talenat, a ti bi da se zezeš.
Rečeno mi je da ste vi čovek od uticaja, g. Mekgvajer.
Da se ovde ništa ne događa bez vašeg odobrenje.
Moj poslodavac traži partnera koji bi naš proizvod ubacio u gradu.
Koristili bi sindikalne kontakte.
Tri isporuke mesečno, lučki radnici ne znaju šta stiže,
jedino treba da osiguraš da prođe inspekciju.
Šta je vaš proizvod?
Heroin.
Ćistoća 99%.
Najbolji na svetu.
A moj sin vam je rekao da bih ja bio zainteresovan?
Veoma zainteresovan.
Posao se promenio, g. Grezda.
Pre 20 godina radio sam kao što smo i vi mi.
Nekoliko velikih poslova godišnje.
Ako bi hteli da se kladite, došli bi ste kod mene.
Ako bi hteli da otvorite mesaru, a banka ves odjebe za kredit,
došli bi ste kod mene.
Znate li šta je mesara danas?
- Ne. - Eplbis (lanac restorana).
Zašto mi to pričate?
Jer sam morao da se prilagodim vremenima.
Sada poslujem legalno.
Ja znam vaše poslove, g. Mekgvajer. Zato i jesam ovde.
- Traćite svoje vreme. - Ej, čekaj!
Saslušaj ga, još nisi čuo ponudu.
Dva miliona dolara, unapred.
Posle toga dobijate 20% od svake pošiljke koja bezbedno prođe kroz luku.
Odgovor je ne.
Razmislite noćas još jednom.
Ako pažljivije razmislite shvatićete kakvu grešku činite.
Šta mislite kako sam opstao u ovom poslu 35 godina?
Mnogi su mrtvi ili su u zatvoru čekajući sahranu.
Ja ne pravim greške.
Božić je. Moji prijatelji su ovde, da ga zajedno proslavimo.
Odjebi iz moje kuće.
Ponesi ovo sranje sa sobom.
Ljudi, ne znam šta se desilo.
- Platili smo ti za očevu podršku. - Pusti me da razgovaram sa njim.
Svratiću noćas do tebe da pokupim novac.
Znaš šta će se dogoditi ako ga nemaš?
Srećan Božić.
Jebeno smeće.
Mrzim Albance.
Koji kurac ono bi?
Da li si čuo šta je rekao?
To nije naš posao.
Umukni, pričam sa ocem.
U čemu je problem, Deni?
Problem je...
Sve što sam čuo od tebe,
je pitanje kada ću ja nešto da uradim.
Doneo sam posao, dobar posao.
- I sada si ljut jer sam ga odbio. - Da.
Imao sam istu ponudu kada sam bio mlad.
Mnogo novca sam zaradio na švercu kokaina,
trebalo mi je stovarište za toliku količinu novca,
ali problem je što su svi navukli na to sranje.
Gledao sam svoje prijatelje kako propadaju do neprepoznavanja.
Morao sam da ubijem ljude koje volim jer nisam mogao da im verujem.
Nikakav novac me neće tamo vratiti.
Tata, obećao sam ovim ljudima, ne možeš samo da odeš.
Napravio si sranje.
Neko drugi to mora da počisti.
Jedan, dva,
tri, četiri,
- Šta radiš ovde? - Krijem se.
Devet, deset.
- Jeli ovde? - Ko?
Tamo.
- Vidim te. - Ne važi!
- Moraš da me dodirneš! - Rekla sam da te vidim.
Ne računa se ako je ne dodirneš!
Dame, spremajte se, idemo do ujka Rikija.
Ajde, mrdajte.
- Mislila sam da si slobodan večeras? - Bio sam.
Neko je slomio zglob.
Znači, ne dolaziš kod Rikija?
Šta bi ti, da platim bolnički račun ili da idem kod Rikija?
- Hoću da održiš obećanje. - Znam šta sam rekao.
Dobro.
Nemoj ni da dolaziš, seronjo.
Ma, daj.
- Daj. Žao mi je. - I treba.
- Šta praviš? - Za bebu.
Da vidi kako smo živeli pre nego što se rodila.
Sviđa ti se?
Izvini, zaboravila sam da je sklonim.
U redu je.
Evo.
Nećemo je videti narednih pet godina.
Hoćemo Božić Batu!
- Hoćemo Božić Batu! - Džimi?
- Deca te čekaju. - Znam, dolazim.
I jedna beba,
i Barbi auto,
i Nintendo 3DS,
i Helou Kiti ranac...
Srećan Božić, izvoli.
Nisam završila.
Pročitaću na putu za Severni pol.
Idemo.
Ko je smislio ovo sa Džimijem?
Dobro, ko je sledeći?
Ova devojka.
- Kako se zoveš? - Kristen.
Mama? Božić Bata čudno miriše.
Šta misliš da mama sedne na drugo koleno?
Mislim da je mama prevelika.
Ima ovde dosta mesta.
To je moja žena, Džimi.
Frank,
Božić je.
Nazovi me ako zatreba.
Jesam žgoljav, ali sam dugačak.
Da vidimo šta ti je Božić Bata doneo ove godine, Kristen.
Jebiga!
Jebana deca, Isuse!
- Gde ide? - Brzo će nazad.
Treba da pročitam listu.
Isuse, hajde, Božić je.
Pat?
Daj mu da jede kad završite. I vode.
Pat, daj mi piće.
Sećaš se odakle je?
Kad beše? '71?
Point Pleznt.
'70. Otišli smo u vojsku te jeseni.
Tako je. Ležao sam u tom krevetu sa Dženi Blejk,
a ti si bio u ovom...
- Sa onom crvenokosom... - Morin Galvin.
A onda se moj ćale prodrao odozdo:
"Ko mi je popio viski?"
Dženi iskače iz kreveta, dum,
udara glavom u ogradu, i nokautira se.
Imaš dovoljno hrane?
- Da, da. - Ima je dovoljno ako hoćeš još.
Ne, dosta je.
Rozi je ljuta na mene?
Proćiće je.
Daj cigaretu.
Misliće da si ti.
Hoćeš li mi reći šta se događa?
Hajde, Džimi.
Izgledaš posrano.
Ne mogu da spavam, Šon.
Vidim njihova lica u snu.
- Čija lica? - Svih njih.
Teri Burk, Vins Amato...
Erni Hejz.
Drugo vreme, Džimi.
Radili smo ono što smo morali.
Takođe i Bilija.
Bilija često viđam.
Nikoga nemam u životu zbog onoga što sam radio.
Sve sam ih oterao.
Pogledaj me.
Šta ti stalno govorim?
Gde god da idemo, kad pređemo tu liniju...
idemo zajedno.
Ja i ti.
Gde nas voziš?
Radovi na Menheten mostu.
Gužva je pa ću pokušati zaobilazno.
Ili hoćeš dodatnu kintu?
Verujte mi, ceo život sam ovde.
Još samo jedan sat
do istorijskog meča između "Rendžersa" i "Đavola"
u Madison Skver Gardenu.
Odlučujući meč za oba tima...
Vidi ko je to.
- Hoćeš da sedneš kod nas? - Očekujem nekog.
Ne seri, ti nemaš prijatelje.
Detektivu Tores, ovo je Džimi Konlon.
Proveli smo mnogo vremena zajedno dok je bio ubica za Šona Mekgvajera.
Drago mi je, Džimi.
U Odeljenju za ubistva smo ga zvali "Džimi Grobar".
Šta je bilo sa drugim likom?
- Torneta. - Da, taj.
Penzionisan.
Valjda se umorio od rada sa tužiocima na Mekgvajerovoj platnoj listi.
Umorio se da gleda na slobodi ubice kao što si ti.
Inače ne bi nosio takva odela.
Slamaš me, ne sviđa ti se moje odelo.
Koji je broj, Džimi?
Koji je broj?
Torneta je mislio 16.
Mislim da ih je više. Napravio sam i listu svih imena.
- I šta je bilo? - Sedamnaest.
Torneta nije uračunao Hejza.
Ali to si bio ti.
Nije mi poznato.
Dobijam pisma njegove udovice. Svake godine.
Pita me imam li nove informacije.
Posle 25 godine ona traži odgovor.
Toliko je tih pisama da nemam mesta na stolu.
Da li te ovo dotiče uopšte?
Zašto mi ne bi šapnuo koji je broj?
Koji je broj?
Kaži svom partneru da ovde ne služe džimi-čeng.
Kada noćne more...
kad postanu tako gadne da ne možeš da se pogledaš u ogledalu,
nazovi me.
Idemo, izgubio sam apetit.
Otvori vrata.
Zdravo, društvo.
Evo ih momci!
Lakše, lakše.
Pravo oružje, možda?
Dobra gajba!
Sedi.
Pa...
Gde je naš novac?
Pravi biznismen, to mi se sviđa kod tebe.
Čuo si ga, daj mu novac.
Još dvadeset minuta do početnog udarca...
Hej, Legz!
Dođi.
Šta sam rekao za vožnju bicikla u ovom kraju?
Nisi mi ti otac da ti odgovorim!
- Tako stoje stvari? - Da, tako.
Tvoja majka zna da si ovde?
Možda da je nazovem, da joj kažem da si sam ovde?
Ozbiljno oružje.
Napunjen je, napunjen!
- Idem kući ako me povezeš. - Ne mogu da te vozim, radim.
Pusti me samo da sednem, nikad nisam bio u limuzini.
Ništa neću pokvariti, obećavam.
Dobro, puštam te unutra, potom ideš pravo kući.
- Pravo kući? - Pravo, obećavam.
Sve je tu, izbroj.
Misliš da je smešno, Deni?
Moja pesma.
Deni...
Da li ti je jasno šta ćemo da ti uradimo?
Ne.
Izvini za ono što sam rekao.
- Bio sam ljut na sebe, na na tebe. - U redu je.
- Mislio sam da se nećeš vratiti. - Nigde ne idem.
Majk, vidi.
Lezi dole!
Izlazi.
Deni, to sam ja, Majk.
Izlazi.
Idemo, idemo.
Našao sam ovo u sakou.
Šta uradismo?
Treba da zoveš oca.
Šone... izvini još jednom...
Molim?
Majkl?
Moj Majkl?
Da, naravno.
Gabi?
Kejtlin?
Lili?
Kaži Deniju da ostane po strani dok se ne čujem sa Džimijem.
Šta ćemo sa Albancima?
Neće proći mnogo dok shvate da Grezde nama, krenuće na Denija.
O čemu razmišljaš?
O tačnom trenutku kada je moj sin pogrešio.
Riki, ja sam, daj mi Gabi.
Slušaj, ti i devojke morate ostati kod Rikija dok ti se ne javim.
Gabi!
Ne želim da vičem ali jedino tako ćeš me čuti!
Halo?
- Mogu li da uđem? - Šta radiš ovde?
Šon me je nazvao.
- Da li si pričao sa policijom? - O čemu?
Obojica znamo zašto sam ovde. Rešimo to pre nego još neko strada.
Dalje od moje kuće, razumeš?
Šta češ da radiš sa tim?
Poslali su te da me ućutkaš?
Šon bi cenio tvoju podršku...
- Da ne pričam? - Da.
Ko su oni? Ne znam.
Šta god da je Deni uradio, sigurno je imao razlog.
Ti si uvek imao razlog?
Ili si samo sledio naredbe?
Hajde da preguramo noć. Posle me mrzi koliko hoćeš.
Da, razumem.
Kapiram, dobro.
Ne, nigde ne idem.
To je ta kuća.
3428, 58 ulica. To je to.
Siguran si u ovo? Tvoj otac je rekao da ništa ne radimo.
Počistiću svoja sranja.
Mislim da treba da sačekamo Džimija...
Ne treba toliko da misliš.
Nećeš pušiti u mojoj kući.
Kuća ti lepo izgleda.
- Nisam ovde bio od... - Mamine sahrane.
- Lepo je što si se pojavio. - Ma znaš, bespaltno piće...
Ovo ti je zabavno?
Samo pokušavam da...
Trebalo ti je pet godina i Šon Mekgvajer da dođeš da me vidiš.
- Ti nisi hteo da dolazim. - Jer si smeće.
Ne želim smeće u blizini moje porodice.
Odavno je trebalo da te zatvore, da platiš za ono što si radio.
To što nisam iza rešetaka ne znači da ne plaćam za ono što sam radio.
Šta ćemo sada?
Reći ću Šonu da smo razgovarali.
On će iskazati zahvalnost, nešto novca za devojčice.
- Kejtlin i Lili. - Molim?
Imena mojih ćerki.
Kejtlin Grejs Konlon i Lili Margaret Konlon.
Ja znam njihova imena. Da li one znaju moje?
Nemaju razloga da ga znaju. Nisi deo njihovih života.
Dovoljno je loše što si deo mog života.
- Zdravo, Majkl. - Zdravo, Džimi.
Zovi hitnu pomoć.
- Šta stojiš, zovi hitnu! - Nema mu pomoći.
Tata.
Halo?
Ja sam.
Kako je prošlo sa Majklom?
Ubio sam ti sina, Šon.
Ubio sam Denja.
Morao sam. Hteo je da ubije Majkla.
Siguran si da je mrtav?
Da, siguran sam.
Ko je to, dragi?
Znaš kako se ovo završava?
Da, znam.
I za Majkla takođe.
Da.
Šone...
Gde god da idemo, kad pređemo tu liniju...
idemo zajedno.
Jel tako?
- Šta radiš? - Zovem policiju.
Ne želiš to, veruj mi.
Gubi se iz moje kuće!
Gubi se!
911, zašto zovete?
Ja sam Majkl Konlon,
3428, 56. ulica,
Čovek je...
ubijen u saoodbrani...
Da li ste ga vi upucali?
Ne.
Moj otac je.
Prijava pucnjave, 3428, 56. ulica.
- Vi ste Majkl Konlon? - Da.
Policajci Rendal i Kolston.
Uđite.
Ne znam odakle da počnem.
Radim kao vozač limuzine, danas sam imao vožnju...
Dva čoveka u Gremzi hotelu.
Hteli su da idu u Ridžvud...
Molim vas, stavite ruke iza vaše glave.
Okrenite se.
- Hteo sam da vam objasnim! - Osećaš ovo?
Još reč i razneću ti glavu.
Ništa ne krijem, hoću da objasnim.
Pozornici, pravite grešku. Pokušavam da vam kažem...
6005 kod 3428, 56. ulica.
Da li hitna pomoć stiže?
Stižu za 30 sekundi.
U kuhinji je mrtav čovek.
Sused je video naoružano lice kako napušta zgradu pre našeg dolaska.
- Šta to pričate? - Muškarac, belac, bela odeća...
- Šta to radiš? - Visok oko 190, naoružan.
Laže! Ja sam u kolima!
Potražićemo ga u oklini.
Pustite me napolje!
Gde me vodite?
To je Frank.
Traži da ga pratimo.
Bežimo!
Pazi, pazi!
I dalje nas prati!
Evo ga opet. Ne odustaje.
Pazi, pazi!
Odbij, odbij!
Majk?
Bože!
Pokrij lice.
Daj ruke.
- Dobro si? - Ne, nisam.
Hajde, idemo.
Nemoj, sine.
Moramo da idemo.
Hajde!
Šta, jebote?
Hej, seronje...
Uspori.
Idemo, idemo!
Daj 2,50, guzice.
- Odbij. - Neću.
- Ukrao si mi karticu. - Neću da ponavljam.
- Zezaš me? - Gubi se!
Neću.
- Bar se izvini. - Daću ti...
Polako, ljudi.
Nema veze, to je samo 2,50.
- Frank, nazvala me tvoja žena. - Jel?
- I šta je rekla? - Prihvatila je moju ponudu.
- Nije valjda? - Moram ti reći...
Nisam do sada video ženu da tako guta 30cm.
Džimi.
Marija, Rouzi je zaspala, ne budi je do ujutro.
Ubaci leševe u Majklovu limuzinu.
Kola ostavi tako da ih panduri nađu.
Sve mora da ukazuje na Majkla.
Znam, moja greška.
Svako sranje u tvom životu je moja greška, zar ne?
- Predaću se. - Ne još.
Šon će kreniti na tebe.
Ako ne može da te nađe, krenuće na tvoju porodicu.
Sada je najvažnije da ostaneš živ.
Ja sam ti najbolja opcija. Znam kako ovo funkcioniše.
Hoću ljude u kući...
Šon će okupiti ljude u Ebiju.
Pokušaće da ti rasture život.
Prijatelji, porodica, kolege...
Svako ko je u vezi sa tobom.
Restoran Ebi
Panduri imaju svoje razloge.
Znaš li šta rade ubicama pandura?
Ne vole da ostavljau tragove.
Pole...
- Imam šta ti treba. - Razumem. Idemo.
Mora da postoje dobri panduri. Neko ko će slušati.
Dobri panduri te neće slušati jer si moj sin.
Jurim tog skota 25 godina. To se mora okončati noćas.
Sa dva leša iz Denijevog stana Šon će osigurati da sve vodi ka tebi.
Upravo su našli dva leša u Majklovoj limuzini.
Albanci, deo bruklinske bande.
Sada smo najtraženiji ljudi u ovom gradu.
Majkl, slušaj me.
Tražim samo jednu noć.
Slušaj svog oca samo jednu noć.
Izdržaćemo do jutra, a onda idem u policiju da kažem da sam ubio ona dva policajca.
Jedna noć i više me nećeš videti.
Jedna noć.
Ovuda.
Daj mi pertlu. Pertlu sa cipele.
Šta radiš?
- Gde ti je porodica? - Kod šuraka.
Idi tamo, treba da paziš na njih.
Ne mrdaj dok ti se ne javim.
Gde ćeš ti?
Kod Šona, da vidim možemo li ovo rešiti.
Kloni se glavnih ulica.
Mnogo mi je žao, g. Mekgvajer.
Mnogo mi je žao. Bio mi je najbolji prijatelj.
Pogledaj me. Pogledaj me.
Da li je patio?
- Da li je moj sin patio? - Samo je pao.
Sve je bilo brzo.
Hvala.
U redi je.
Nisam hteo da umre.
Da li je neko video ko je ubio policajca?
Svedoci nisu videli ko je pucao. I Konlon i sin su imali oružje.
- Nismo mogli da uhvatimo Majkla. - Znam.
Džimi je zvao, hoće da se nađemo u starom kraju.
Moraš ovo da vidiš.
Večerašnja gradska potera za dvojicom osumnjičenih
identifikovanih kao Džejms Konlon i njegov sin Majkl
koji su ubili dvojicu policajaca tokom ranije potere kroz grad.
Takođe su osumnjičeni za još dva ubistva.
Dva leša su nađena u limuzini koji je vozio Majkl Konlon.
- Šta imaš? - Ovo sam upravo dobio od dispečera.
Pri poslednjem kontaktu sa patrolom iz 56. ulice
oni su išli u kuću Majkla Konlona zbog pucnjave.
Znaš li ko je žrtva? Deni Mekgvajer.
Majkl je rekao policajcima da je njegov otac ubica.
- Harding. - Detektivu, Džimi Konlon.
Baš imaš živce. Bolje da si na avionu za Nedođiju.
Pokušao, let je otkazan.
Imam 15 svedoka da si udario kolima policijski auto,
ubio policajca, a tvoj sin ubio drugog.
- Ja sam ga ubio, nije Majkl. - Sereš.
Ako ti je sin nalik tebi, sigurno se smejao dok je povlačio okidač.
Treba mi tvoja pomoć.
Ja sam poslednja osoba na ovom svetu kojoj to možeš tražiti.
Ti si jedini policajac kojem mogu verovati.
Šta ja imam od toga?
Predaću se i priznati ubistvo dvojice policajaca, a ti ćeš pomoći Majklu.
Umreću u ćeliji. To si oduvek želeo.
Ti ćeš svakako umreti u ćeliji. Ovaj put nema izlaza.
Siguran sam da ću naći svedoke koji će reći da tvoj sin pucao.
- Reci šta želiš. - Imena.
Sva imena.
Svaki život koji si ugasio, svake porodice koju si ojadio.
To ćeš mi dati.
Možda ću...
Možda ću saslušati tvog sina.
- Još ne, moram nešto da završim. - Predaj se.
- Da li piješ kafu, Harding? - Da.
Šest šoljica dnevno zadnjih 30 godina.
Dodaj ekstra šećer, biće ovo duga noć.
Gabi? Gde su devojčice?
- Gore su, spavaju. - Pakuj se, požuri.
- Zašto imaš pištolj? - Majkl, sigurno postoji izlaz.
Majk, Majk!
Majk, da sednemo.
Kažu da si ubio dva policajca, na svim vestima.
Reci da nisi!
Odvezao sam dva čoveka kod Denija Mekgvajera.
Ubio ih je, a onda je pokušao i mene jer sam ga video.
Zvao si policiju?
- Nije tako prosto. - Kako to misliš?
Odrastao sam uz ovo, znam na šta su ti ljudi spremni.
Sada kreću na nas.
Moraš da odeš sa devojčicama.
- Zovem policiju. - Dušo, dušo!
Srediću ovo. Ali moraš mi verovati.
Moraš reći da nas nisi video.
- Moram li? - Neće oni samo da odu.
Otvaraj vrata!
Šta vam treba?
Idemo.
- Gde idemo, tata? - Igramo se žmurke.
Gde si ti pošao?
Budi tiha. Ujka će pokušati da nas nađe.
Šta tražite u mojoj kući?
- Ko je bio na večeri? - Kolege sa posla.
- Kolegama služiš krilca? - Kratak sam sa parama.
Gde ti je prijatelj?
- Tvoja sestra je zvala. - Uhodite me?
- Šta je htela? - Kuvala je večeru.
Pitala je za recept.
Recept?
Za pileća krilca?
Zovem policiju!
Nazovi ih.
Razumem.
Tomi, moramo da idemo.
Tiho.
Otišli su.
Ne računa se, treba da me dodirneš!
Vozaču, parkiraj tamo, ugasi svetla.
Ako te gnjave, reci da si u kvaru i čekaš mehaničare.
- Hoćeš piće? - Ne.
Neću da pijem sam. Donesite mu viski.
Sa ledom.
- Sredio si Frenka u podzemnoj. - Frenk je bio seronja.
Mislio sam da će 15 godina i 30 kg manje da te obori.
I ja sam mislio.
Tesan rezultat.
Mora da je prošlo 15 godina otkad nisam bio ovde, drugačije izgleda.
Sada sva stara mesta izgledaju drugačuje.
Ja, Riči Rajan i Miki Federston smo se sastajali ovde svake subote na piću.
Tamo smo sedeli.
Da, a ja sam dovodio Denija kad je bio dečak u specijalnom prilikama.
Pri njegovom prvom dolasku naručio sam mu jastoga.
Kelnerica ga je donela, velik kao sto, prelep.
Pogleda ga pa kaže: "Imate li pileća krilca?"
Hvala.
Kako je Rouzi?
Grozan je osećaj kada znaš da više nikad nećeš videti srećnom ženu koju voliš.
Došao sam da molim za život svog sina, Šone.
Ja sam povukao okidač, ja sam ubio Denija.
Ako hoćeš da pošalješ nekog na mene, reci kad.
Otaviću vrata otvorena a pištolj ću staviti na sto.
Majkl...
On je dobro dete, ima porodicu. Ne zaslužuje ovo.
Majkl nije hteo da progovori. Da Deni nije došao...
Misliš da sam ga poslao? Rekao sam da se pritaji, nije me poslušao.
- Bio je u nekom sranju, Šon. - Ne govori mi o mom sinu.
Uradići sve da zaštitim Majkla.
Ako to znači da treba da pričam sa nekim...
- Da pričaš sa nekim? - Policija. O stvarima koje znam.
O stvarima od pre 20 godina?
Šta misliš, da federalci slušaju ovo?
Pogledaj. Nikome više nije bitno ono što ti znaš.
Ti nisi nikome bitan.
Ako umreš sutra, istruliš u svojoj sobi, susedi će pozvati policiju zbog smrada.
Sahrana ne bi imala smisla jer niko ne bi došao.
Ja sam jedini kojem je bilo stalo do tebe.
A sve je to nestalo kada si ubio mog sina.
Idem na tvog sina sa svime što imam.
- Neću ti dozvoliti, Šone. - Nemaš izbora.
A kad bude gotovo, a biće gotovo...
naćićemo se ovde, za ovom stolom,
pogledaću te u oči kao što ti mene sada gledaš,
i videću
koliko si prazan... bez svog sina.
Isto sam video u očima moje žene. Isto vidiš u mojim očima.
Kad to budem video...
pustiću te da umreš.
Hvala na piću.
Moramo da...
Izgubio sam novčanik kod sedišta, molim vas.
- Odvedi ga do sedišta. - Hvala.
Polako momci, utakmica je gotova, nema ulaska.
Tu je, hvala vam.
- Šta je rekao? - Morate da odete.
Sećaš se kolibe u koju sam te vodio kad si bio dete?
Idi ravno do Hejns Folsa.
- Tamo ćeš biti bezbedan. - Sačekaj me.
To je Deni.
Moj sin.
Ko je to, tata?
Niko. Idemo.
- Znaš gde je? - Naći ću.
Dušo, pogledaj me. Sve će biti u redu.
Šta radiš? Sedaj u kola!
Ako sada pobegnem, nikad neću prestati da bežim.
Moraš da odeš iz grada.
Treniram jednog klinca. Bio je u kolima, sve je video.
Može li me sačuvati živog dok ne stignemo do njega?
Pokušaću.
Pozovi Prajsa.
- U kontaktu si sa maminom familijom? - Zašto, da nisi postao porodični čovek?
Došao sam kući nekoliko puta, mama i ja smo pokušali da rešimo stvari.
Dolazio si jedino kad ti je trebalo skrovište.
Nalazio sam skriveno oružje u svakoj sobi.
Na smrt sam bio preplašen da ćeš završiti kao rođak Bili.
- Prajs. - Imam posao za tebe.
Dvojica. Plaćam duplo, ali mora biti završeno do jutra.
Ubili su dva pandura i neke krimose u Kvinsu.
Ceo grad ih traži. Moraš stići pre svih.
- Kako se zovu? - Majkl i Džimi Konlon.
- Zajebavaš me? - Hoćeš posao ili ne?
Konlon? Njega ću ubiti za džabe.
Njegov sin mora umreti prvi.
Sledeće je dečak ili devojčica?
- Dečak. - Dečak. Imate ime?
Da.
- Voliš svoj posao? Vozač limuzine? - Ma da, obožavam.
- Toliko je loše. - Otkad tebe zanima da li sam srećan?
Pitaš radi sebe.
Ja kažem da sam srećan, živim dobro, pa se ti ne osećaš krivim što si otišao.
- Tako je. - Da.
- Pa, jesli li?
- Bio bih srećniji da se borim. - Gledao sam tvoje mečeve.
- Sereš. - Čirč strit. Bio sam u tunelu.
Kada si izgubio od Ramireza.
Nikad nisi imao instikt ubice da bi stigao do vrha.
Sudije su me sjebale.
Nisu sudije. Bio si dobar do četvrte, ali si prestao da koristiš džab.
Otišao bi u viši rang da si više koristio džab.
- Takav je život. Nama popravnog. - Znam. Da ne znam, odavno bih odustao.
- Mnogo besa je u tebi. - Zar nisi i ti ka svom ocu?
Jer sam otišao? Ne razumeš.
Ono što sam uradio, ono što sam video.
To postane deo tebe.
Ne možeš otići kući i to ostaviti ispred vrata.
Jedini način da vas zaštitim bio je da odem.
Da zaštitim tebe i mamu.
Ako sam hteo bolji život za tebe, morao sam da izaberem gori za sebe.
Tako je to.
Žao mi je, Majkl.
Znate li klinca Legs? Znate gde živi?
43.
- Koji stan? - Šta sam ja, Gugl Maps?
Hvala.
Zove se Kurtis Benks, mama mu je bolničarka.
Ne, žao mi je.
- Tražim Legsa (noge). - I ja, da budu brze.
911, zašto zovete?
- Loši ljudi sa televizije su u hodniku. - Ostanite na liniji.
Vikendica na jezeru, 1987
Svim jedinicama, osumnjičeni za pucnjavu,
648 Park Avenija...
Tražim Kurtisa Banksa, zvanog Legz?
Otvorite, molim!
- Nisi spreman. - Ti nisi spreman.
- Razbiće te. - Vidiš.
Otvori vrata, požuri.
Tražim Legza, Kurtisa.
- Ko ste vi. - Nije bitno, da li je tu?
Mama mi je rekla da ne razgovaram sa strašnim čikama.
Hej, tebe sam viđao kod vežbaonice, ti znaš Legza?
Da, on mi je brat. Da li je dobro?
Hitno mi je potreban, ne odgovara na telefon. Gde bi mogo biti?
- Ne znam. - Razmisli.
Kaži bratu da je Majku potrebna pomoć.
- Veoma je važno. - U redu.
Moramo da idemo.
Ovo je velika zgrada, imamo vremena. Sačekaćemo.
Policija, otvorite.
Svi napolje. Hajde, idemo.
Policija, evakuišemo zgradu.
Gospodina, odbijte.
Moja mama živi ovde, ima bolove u grudima...
Dva begunca su u zgradi, niko ne može da uđe.
Možete li proveriti?
- Broj stana? - 317, ovde su mi ključevi.
Taktička jedinica upravo ulazi.
- Siguran si da je Konlon unutra? - Zato si dobio sedišta u prvom redu.
Otvorite, policija.
Sranje.
- Šta se dešava? - Ovo nam je šansa.
Idemo.
Tamo su, ima pištolj!
Pomeri se!
Osumnjičeni su na 12. spratu, desno stepenište.
Pocnjava na desnom stepeništu, dva policajca upucana.
Pažnja, uzbuna na snazi.
Ne idite liftom.
Svi moraju iz zgrade, odmah!
Polako, ljudi.
Pomeri se.
Pištolj!
Ako hoćeš ponovo da vidiš porodicu, odlazi!
Ko je to?
Profesionalni ubica. Neće stati dok svi ne budemo mrtvi.
Idi, Majk, odlazi!
Prajse! Hajde, seronjo!
Hajde, Prajse, glupi seronjo!
Nemoj, Majkl!
Nemoj!
- Ne mrdaj! - Idemo!
Policiaj, stoj! Na zemlju!
Dolazimo!
Konlone! Konlone! Ostani gde si!
Dođavola, Konlone!
Konlone!
Povici se!
Konlone!
Hajde!
Popni se, daći ti ruku!
Napolju su, u prizemlju!
Hoću da ih zarobimo!
Lezite na zemlju, ruke u vis!
Osumljičeni idu ka dvorištu.
Opokljeni ste.
Lezite na zemlju.
Policija, na zemlju!
Stani!
Idu ka istoku.
Vizuelno izgubljeno.
Konlone, ovde Harding. Gotovo je.
Moraš da se predaš.
Ulazimo.
Ovde je ušao. Da li je jebeno ovde?
Nikad ne smeš povući okidač! Ako to uradiš nisi ništa bolji od mene.
Svi se vraćamo na napolje. Sve ćemo ponovo da pregledamo.
Idemo do ujka Edija. Kreći.
Zdravo, ujka Edi.
Samo povuci rukav.
Ja ću.
Čemu tetovaža.
Hvala.
Šta vam se dogodilo?
Problemi na Bedford Aveniji. Jedan sa ovolikim nožem.
Uzeo mi novčanik.
- Gde je mama, spava? - Mama? Opet je u bolnici.
Isuse.
U šta si se uvalio, Džimi?
Sve vreme je na televiziji. Celu noć. Sa vašim slikama.
Dolazili su panduri. Pitali su da li sam vas video.
Da li znam gde ste. Obojica.
Šta se dešava?
Trebaju nam kola. Majk i ja moramo da se sakrijemo.
Nije ti dosta što si uništio sopsteveni život
već ćeš sada i Majkla da uvučeš u to?
Ne uvlačim Majkla ni u šta, pokušavam da ga spasem.
- Od koga sada bežiš? - Šon Mekgvajer.
Ubio sam mu sina. Ubio sam Denija.
Gubi se iz moje kuće!
Nije njegova greška, pokušava da me spasi!
Ne, ne pokušava!
Lojalan je samo jednom čoveku. Predaće te Šonu.
Ja sam mu sin, neće me predati Šonu.
Ubio je svog rođaka za Šona Mekgvajera.
- O čemu pričaš? - O tvom rođaku Biliju.
Ne, momci Roja De Mea su ubili Bilija, svi to znaju!
Zaboga, reci istini svom sinu.
- Bili je imao problema. - Ma da, imao je problema.
Nije mogao da prestane sa drogiranjem.
Bili je svuda pratio Džimija i Šona.
Smatrao ih je herojima.
Te noći kada je uhvaćen hteo je da otkuca Šona.
Inače bi bio zatvoren na 10 godina.
Bio je samo klinac, preplašen na smrt.
I hteo je da progovori.
Ali Džimi to nije mogao da dozvoli, zar ne, Džimi?
Morao sam ovo da kažem. Ne može da ti veruje.
Majk, čekaj.
Koju stanu ćeš izabrati ovaj put?
Hitna pomoć.
Konlon, Margaret.
Mama.
- Vesti od Prajsa? - Ne još.
- Da li je gotovo? - Još uvek ne, Šone.
Daću ti još jednu priliku da se povučeš.
- Ti daješ meni još jednu šansu? - Tako je.
Dokle god ideš na Majkla, ja idem na tebe.
- Odustani, Šone. - Od čega da odustanem, Džimi?
Nemem više čemu da se vratim.
Ovo je između nas, ostavi mog sina na miru.
Jebi se!
Onda ćemo onako kako si govorio:
Zajedno ćemo preći tu linuju.
Sada.
Neka su svi spremni. Džimi dolazi.
- Još jedno, Teri. - Stiže.
Zdravo, Teri.
Baci ga.
Otvori vrata.
Hajde.
Duga noć, Džimi, a?
Da.
Kad smo odrstali...
jedino što smo hteli je da budemo nalik momcima iz 10. avenije.
Vidi nas sad.
Nikad nisam hteo da budem nalik njima.
Želeo sam da budem nalik tebi, Šone.
Žao mi je, Džimi.
Šone! Stani!
Daj, Šone!
Nju Jork Post, 23. septembar 1996.
"Grobar oslobođen".
Imamo prijavu, klinac, ima informaciju o Majklu Konlonu.
Lezi!
Zašto ovo nisi ranije doneo?
Mislio sam da će krenuti na mene kada ubiju Majka.
Brat mi je rekao da ga je Majk našao i da je rekao da je u nevolji.
- Zato sam ovde. - Kako si upoznao Majka?
On mi je trener. Vežbaonica u 4. aveniji.
Imaju program za decu bez očeva.
On je moj mentor.
Sedi tu, vraćam se.
Nazovi balističare. Nek provere Denijev poštolj.
Nek uporede sa metcima iz Albanaca i patrole.
- Poziv na liniji dva. - Reci da nisam tu.
Majkl Konlon, hoće da se preda.
Majkl.
- Pobedila si u prvoj rundi. - Zeleno!
- Zeleno. - Žuto.
Stižem te.
Šta radiš ovde?
Policija dolazi.
Pobegao bih da sam na tvom mestu.
Prestar sam za bežanje.
A gde i da odem?
Gotovo je.
Ti i tvoja porodica ne morate da brinete o Šonu.
Kad panduri stignu reći ću im sve što žele.
Ti nisi učestvovao u ovome.
Da li bi ti smetalo da sačekam unutra?
Devojčice su unutra.
Da, naravno.
Drago mi je da vas napokon upoznam. Gabriela.
Drago mi je, Gabriela.
Zašto ne bi ušli unutra? Hajdemo unutra.
Hajde.
Devojke.
Devojke... Ovo je vaš deda.
- Zdravo, ja sam Kejtlin. - Zdravo, Kejtlin, ja sam Džimi.
Drago mi je. Baš si lepotica.
Zašto si ranije stajao ispred naše kuće?
Čekao sam tvog tatu.
- Da li si pokisao? - Malo.
Hoćeš li da pozdraviš dedu?
Možemo li da hranimo patke, mama?
- Imaš hleb. Držiš ga? - Da.
Daj i svojoj sestri.
- To će ih okupirati. - Važi.
Ne želim da budu tu kad stigne policija.
Da, ne treba to da vide.
Zbogom, Majkl.
Polako ili ćeš ih uplašiti.
Mi, pre tebe.
Dobro si?
Moram da se vratim.
Zbog sebe.
Brzo se vraćam.
- Skloni devojčice. - Idemo.
Tiho, tiho.
Gde je tata, plašim se?
Dobro je, samo budi tiha.
Gabriela, beži!
Trebalo je da me ubiješ kada si imao priliku.
Tata?
Majk, baci pištolj!
Nevin sam, ništa nisam uradio.
Znam, samo spusti pištolj.
Spolja, Legz, spolja.
Dalje od konopca, Legz.
Udri ga džabom. To, tako!
- Dva, tri... - Gotov je.
Četiri, pet, kraj!
To ti pričam, odlično.
Tata!
- Šta je to? - Ledenko.
- A kod tebe? - Crvenko.
- Moraću da ga pojedem. - Ne, to je moje.
Dobro, neću.
Idem da se spremim za posao.