Danske tekster af: HorrorFan@SUBLiME
Bedst på: www.NXTGN.org
Hvordan har du haft det?
Fint nok.
Har du haft flere veer siden sidst?
Et par, tror jeg.
Så går det løs.
- Er det barnet? - Ja.
Hjerterytmen er god.
Jeg foretager lige et par målinger.
Du ville ikke vide barnets køn, er det korrekt?
Nej, helst ikke.
Okay.
Det kan jeg godt forstå.
Hvis jeg kunne gøre det om, ville jeg heller ikke vide det.
Vi fik at vide, at det var en pige. Men jeg fødte en dreng.
Vi måtte indrette børneværelset igen, og aflevere gaver tilbage.
Så irriterende.
Det er vel lidt ironisk med det arbejde jeg har.
Jeg tørrer det lige af.
- Sådan. - Tak.
Hvordan går det ellers?
Fint nok. Jeg vil bare have det overstået.
Det siger alle, når de er så langt henne.
Det varer ikke så længe mere.
Hvis du ikke har flere spørgsmål, -
- så vil lægen tale med dig om resultaterne, når du kommer i næste uge.
Ingen andre reflekser. Kan du fortælle mig dit navn?
Kan du åbne dine øjne for mig?
Lyt til vejrtrækningen bagefter.
Drop i den ene arm. Hun skal have i den anden også.
Kvinde midt i 20´erne, som var involveret i et overfald.
Eksterne skader i hovedet, vaginal blødning, ingen reflekser.
- Drop størrelse14. - En, to, tre.
Drop i den anden arm.
Vi starter med væsken, Find to enheder blod O Rhesus negativ.
Akut operation.
Jeg er dr. Bales. Kan du høre mig?
Har du smerter?
Hun reagerer ikke.
Stil mig om til operationsstuen. Det haster.
Det vil tage en halv time. De opererer lige nu.
- Barnets puls er lav. Blodtryk? - Blodtryk: 60.
Vi kan ikke vente. Vi må få barnet ud nu.
Jeg har brug for en skalpel.
Kom ind.
- Esther Woodhouse? - Ja.
Jeg er kriminalassistent Allen. Kan vi tale sammen et øjeblik?
Okay.
Må jeg?
Hvordan har du det?
Temmelig øm.
Jeg har det ikke alt for godt.
Det gør mig virkelig ondt, at du mistede dit barn.
Det er noget mærkeligt noget at sige, men du er faktisk ret heldig.
Hvad mener du?
Du mistede en masse blod. Det ville de fleste ikke overleve.
Ja, det er noget mærkeligt noget at sige.
Men det bør du fokusere på lige nu.
Det kunne have været værre.
Det hjælper mod vreden.
Men...
Kan du fortælle mig, hvad der skete?
Hvad kan du huske?
Jeg...
Jeg kan ikke rigtig huske noget.
Jeg var til lægesamtale.
Jeg gik hen til busstoppestedet.
Og så vågnede jeg her.
Alt andet er bare brudstykker og fragmenter.
Jeg vil ikke kunne sige, hvad der var virkeligt eller ej.
Vi fandt din taske ved indgangen til gyden, hvor du blev fundet.
Du skal se om der mangler noget andet, men det er vist kun pengene der er væk.
Hvornår må jeg den?
Snart. Der sker ikke noget med den.
Det ved jeg, men jeg vil bare have den tilbage.
- Jeg vil bare gerne have den tilbage. - Jeg ser, hvad jeg kan gøre.
Kan du komme i tanke om nogen, Esther, hvem som helst, -
- som ville gøre dig fortræd?
Kan jeg komme i tanke om nogen, som ville dræbe mit barn?
- Nej. - Hvad med barnets far?
Sædbanken.
Sæd...
- Hvorfor en sædbank? - Det er ligegyldigt nu.
Kollegaer eller bekendte?
Nej.
Hvorfor stiller du mig alle disse spørgsmål?
Det, som du blev udsat for, Esther, denne type forbrydelse -
- bliver ofte begået af nogen, som kender offeret personligt.
Den tid, som det kræver, og risikoen.
Følelserne, der skal til, for at gennemføre noget så...
Det er ikke karakteristisk, for et tilfældigt overfald.
Jeg ved ikke, hvem der kunne finde på, at gøre det.
Hvad med narkomaner?
En kvindehader?
Eller en sindsforvirret hjemløs person, som boede i den gyde?
Ja.
Det lyder...
... meget muligt.
Nu kommer din næste gæst vist.
Jeg går nu, så I kan lære hinanden at kende.
Bare tænk over det, som jeg sagde til dig.
Ring til mig når som helst. Nummeret til min mobiltelefon og det hele står der.
- Okay. - Du hører snart fra mig.
Dit tab gør mig virkelig ondt.
Hej, ms. Woodhouse. Jeg er Mary Wilkens. Socialrådgiver på hospitalet.
- Hej. - Hvordan har du det?
Det vil jeg vist bliver spurgt om mange gange her.
Jeg skal nok skynde mig, så den næste kan komme ind.
- Den næste? - Læger og sygeplejersker.
Misbrugscenter, politi og socialrådgivere. Religiøs rådgivning.
Hele dagen og desværre også hele natten, indtil du bliver udskrevet.
Der kommer flere mennesker ind ad den dør, end du aner.
Du bliver træt af alt den opmærksomhed.
Hvem kan jeg tale med og få hjælp til, at reetablerer dig i samfundet?
Der er ikke rigtig nogen.
- Jeg er alene. - Familie eller kollegaer?
Jeg har ingen familie.
Venner? Hvem står dig nærmest?
Min fisk.
Søde, jeg har brug for navne. Giv mig dem.
Beklager, men der er virkelig ingen.
Ingen, der ville bekymre sig.
Du får brug for nogen, som støtter dig. Uden hjælp bliver det utroligt svært.
Jeg har fået besøg af præsten, politiet og dig.
Jeg mener på længere sigt.
Vi hjælper dig med den indledende fase.
- Har du været i terapi før? - Nej.
En liste over terapeuter og rådgivere, samt støttegrupper, -
- for ofre af voldsforbrydelser, og kvinder, som har mistet et barn.
Tak.
- Jeg skal nok kigge lidt i den. - Det håber jeg.
Du må ikke få tilbagefald. Vær ikke bange for, at spørge om hjælp.
De mennesker som besøger og hjælper dig, vil ikke være der, når du bliver udskrevet.
Vi er her for at hjælpe og støtte dig, men vi forsvinder, når du forlader hospitalet.
Jeg rådgiver den næste person, som har brug for hjælp og så videre.
Forstår du det?
Okay.
Det er jeg ked af, min ven.
En ny besked.
Hej, det er mig.
Jeg ville bare høre, om du er okay.
Jeg prøver at ringe til dig senere, når jeg får tid.
Beskeden er slettet.
Han blev bare ved med at grine og grine.
Det værste af det hele var, at han synes, -
- at det bare var en spøg.
Tak fordi du delte det med gruppen, Audrey.
Vil andre dele noget, inden vi holder en kort pause?
Okay.
De nye medlemmer skal vide, at der er kaffe og kage, -
- så I må endelig tage noget.
Vi holder pause i cirka 10 minutter, okay?
Er dette dit første møde?
- Ja. - Det tænkte jeg nok.
Jeg er Melanie.
- Esther. - Hyggeligt at møde dig.
- Du har ansigtsudtrykket. - Hvilket?
Du ved ikke helt, hvad du skal synes om stedet.
Jeg har aldrig prøvet den slags før.
Jeg forstår dig godt. Den første gang er altid underlig.
- Tak. - Jeg er vild med din trøje.
- Tak. Den var ikke særlig dyr. - Endnu bedre.
Den klæder dig rigtig godt.
De fleste af disse kvinder har oplevet nogle rædselsvækkende ting.
Tror du, det hjælper at komme her?
Ja.
Det hjælper måske at hører andre fortælle om, hvad de har oplevet.
Så får man det lidt bedre med ens egne problemer.
Det giver en følelse af, at man ikke er alene.
Ser jeg også sådan ud?
Hånden på hjertet?
Ja.
Bare rolig. Det er derfor, du er her, ikke?
Hvorfor kan man ikke se det på dig?
De fleste skader er nok inde i mig.
Vi starter igen. I må gerne slutte jer til gruppen.
Tak.
- Er du klar? - Skal alle sammen...
... fortælle, hvad de har oplevet?
Nej da. Du behøver ikke at gøre noget.
Du kan bare side der. Mange kommer og lytter, uden at sige noget.
Og så er der de andre, som aldrig holder kæft.
Kom nu, du. Du kan sidde ved siden af mig.
Min mand og søn.
Hvad skete der med dem?
De skulle hente mig på mit arbejde en aften.
En spritbilist kørte over for rødt lys. Så var det sket.
Det er jeg ked af.
De siger, man får det bedre med tiden.
Men det gør man ikke.
Det bliver aldrig let.
Alle folk omkring dig glemmer det næsten med det samme.
Det er nok noget af det mest uudholdelige.
De vil også have dig til at glemme det, men...
Derfor er jeg i støttegrupperne.
Du kan snakke om det så længe, du vil, og alle forstår din smerte.
Ingen bliver trætte af, at være omsorgsfulde.
Jeg mistede mit bart.
Jeg var på vej hen til busstoppestedet.
Og så...
Du behøver ikke at fortælle mig om det. Det er stadig for tidligt.
Men ved du hvad?
Når du er klar til det.
Alle har brug for nogen, der lytter.
Kan jeg hjælpe dig?
Jeg vidste ikke, hvor jeg ellers skulle gå hen.
Undskyld, men du må ikke være heromme.
Behøver jeg at gå?
- Hvad mener du? - Er der et sted, hvor jeg bare kan sidde?
Det er et hospital. Du skal have et ærinde.
Er der slet ingen steder?
Der er et venteværelse rundt om hjørnet. Du må nok godt sidde der.
Tak.
Men du må altså finde et andet sted at gå hen.
Du har ringet til Melanie. Læg en besked.
Hej, Melanie.
Det er Esther. Fra den anden aften.
Mødet.
Jeg ville høre, om du skal hen i støttegruppen i dag.
Og...
Jeg tænkte på, om du har lyst til, at drikke en kop kaffe igen bagefter.
Men vi ses nok i gruppen.
Farvel.
Goddag.
Jeg vil gerne takke jer alle fordi I kom her i dag.
Jeg hedder Denise Meadows, direktør for Kvinders Helbredelse.
Jeg er terapeut og krisepsykolog, -
- og har arbejdet inden for dette område i over 20 år.
Jeg vil sige, at det krævede en masse mod fra jeres side, at komme i dag.
I skal vide, at vi alle har noget til fælles.
Vi har alle mistet nogen, som betød meget for os.
Undskyld?
Kan jeg hjælpe dig med noget?
- Må jeg udfylde en ansøgning? - Naturligvis.
- Bare udfyld den og kom tilbage med den. - Må jeg gøre det her?
Det må du gerne, hvis du vil.
- Værsgo. - Tak.
Peyton?
Peyton!
Åh, gud.
- Peyton! - Er der noget galt?
Min søn stod ved siden af mig. Han var her lige før.
- Hvordan ser han ud? - Han...
Peyton! Hvor er du?!
- Hvordan ser din søn ud? - Han er lyshåret.
- Han er tre år gammel. - Okay.
- Jeg kan ikke tro, han er væk. - Hvad havde han på af tøj?
En t-shirt. Hans yndlings t-shirt, som er blå.
- Blå t-shirt og lyshåret. - Han har blå øjne.
Han stikker aldrig af. Nogen har taget ham.
- Jeg ser overvågningsvideoen. - Jeg leder udenfor.
Jeg ser overvågningsvideoen, så vi kan finde ham.
Tusind tak. Peyton!
Kom nu, Peyton!
En ny besked.
Hej, Esther. Det er Melanie. Undskyld, at jeg først ringer nu.
Jeg skulle ordne nogle personlige ting, og nåede ikke til mødet.
Jeg vil meget gerne mødes med dig. Forhåbentlig skal vi ikke vente en uge.
Skal du noget i morgen eftermiddag?
Der er et fantastisk sted, hvor jeg kan få styr på tankerne. Ring til mig.
Hej.
- Værsgo. - Tak.
Hvordan går det?
- Det går okay. - Det var godt.
Jeg håber, at det er i orden, at vi mødes her.
Det er fint. Kommer du tit her?
Ja, min søn og jeg plejede at tage herhen sammen.
Jeg burde måske føle smerte, men...
På en eller anden måde, får jeg en smule fred.
Hvad hed han?
Peyton.
Hvad skete der med ham i bilen? Spritbilisten?
Det ved jeg ikke.
Jeg tænkte at spørge, om det var slut for ham.
Eller om han har lidt. Men...
Så tænkte jeg, at jeg helst ikke vil vide det.
Så kan jeg overbevise mig selv om, at han har lidt.
Men jeg føler mig heldig.
Når jeg tænker på, hvad de andre kvinder har været igennem.
De værste er dem, hvis børn blev taget.
Kidnappet.
De siger, det værste ved kidnapning er uvisheden, -
- om børnene lever eller er døde.
Uvisheden.
Men jeg...
Hvis det var mig, ville det værste...
Det, som ville æde mig op...
Jeg skammer mig, men jeg ville nok håbe på, at mit barn var død.
De fleste forældre håber, at de får barnet tilbage og det er uskadt.
Men bliver de nogensinde normale igen?
Nej, de er...
... skadet for livet.
Jeg havde glemt, hvor meget jeg elsker, at kneppe dig.
Hvem var hun så?
Hvem?
Den forpulede møgso, som du var sammen med i parken.
Det er bare en kvinde fra min støttegruppe.
Du ville ikke være mig utro, vel?
Selvfølgelig ikke.
Det håber jeg ikke.
Ikke efter det, som jeg gjorde for dig.
Gud, hvor har jeg savnet dig.
Jeg prøver ikke at forstå det.
Jeg gjorde det, fordi du bad mig om det.
Ingen andre ville have gjort det. Ved du hvorfor?
Fordi jeg er den eneste, som virkelig elsker dig.
Det ved du godt, ikke?
Hvorfor har du så ikke ringet tilbage?
Du sagde selv, vi ikke måtte snakke sammen for en sikkerheds skyld.
Jeg sagde, du ikke skulle ringe til mig.
Hvordan skal jeg beskytte dig, hvis jeg ikke ved, hvor du er.
- Næste gang tager du telefonen, okay? - Okay.
Kom her.
Mor ved, hvad hun laver.
Jeg skal nok beskytte dig.
Dygtig pige.
- Hallo? - Hej, Esther. Det er Melanie.
- Hej. - Jeg håber ikke, jeg ringer for sent.
Nej, det er fint.
Jeg tænke på, om du havde lyst til en sen kop kaffe.
Jeg har ikke rigtig tøj på.
Det var også kort varsel.
- Måske i morgen? - Har du lyst til at komme herhen?
Er du sikker? Jeg vil ikke forstyrre.
Jeg vil meget gerne se dig igen.
Jeg kommer med det samme.
Hvor bor du?
- Jeg skylder dig vist en undskyldning. - Hvorfor?
Sidste gang, da du ville mødes, -
- snakkede jeg kun om mig selv og mine problemer.
- Jeg kan godt lide at lytte til dig. - I aften handler det om dig.
Hvis du er klar til at snakke.
Jeg...
Jeg var gravid i næsten niende måned.
Jeg var sat til at føde 14 dage senere.
Jeg havde ikke haft komplikationer.
Graviditeten var skøn.
Jeg elskede det.
Folk behandler dig bare anderledes, når de ved, du skal have et barn.
Normalt, når jeg går ned ad gaden, -
- lægger folk ikke mærke til mig. Som om, jeg er der.
Men pludselig så de mig.
De ville endda røre ved mig, og de smilede til mig.
Det føltes, som om min tilstedeværelse alene gjorde dem glade.
Glædede du dig til at blive mor?
Jeg har aldrig ønsket, at blive mor.
Det forstår jeg ikke.
Jeg tror, at du er den eneste, som forstår det.
- Ester, hvad laver du? - Undskyld.
Hvorfor... gjorde du det?
- Undskyld, jeg troede, at du gerne ville. - At jeg ville?
Jeg er ikke lesbisk.
Det er jeg heller ikke.
Jeg må hellere gå.
Jeg så dig sammen med din søn.
Du aner ikke, hvad du snakker om.
Forstår du det?!
Gør du?!
Jeg har det fint. Du har brug for hjælp.
Du har brug for hjælp, Esther, men ikke fra mig.
Du skal aldrig nogensinde ringe til mig igen.
Tid til et bad.
Han gør sig klar, og nattøjet ligger på sengen.
Skat, kan du ikke gøre det i aften?
Tager du pis på mig?
- Vil du ikke nok? - Se ikke sådan på mig.
- Kom nu. - Jeg gør det hver aften.
Du er den seje, sjove far, som læser højt for ham og spiller spil, og jeg bader ham.
Ja, jeg er seje, sjove far.
Seje, sjove far ser lige en kamp, og der er kun 15 minutter tilbage.
Vil du ikke nok?
Peyton?
Du skal i bad.
Kom så, du.
Peyton, lad os gøre det.
Peyton!
Nej, nej, nej!
Nej!
Bliv hos mor.
Kom nu, Peyton.
Hvad er der galt?!
Ambulance! Ring efter en ambulance!
Nu!
Åh, gud. Nej!
Kom nu, Peyton.
Bliv hos mor.
Jeg er så ked af det.
Hjælp mig, Gud!
Vær ikke bange.
Hvad laver du her?
- Har du gjort det her?! - Jeg gjorde det for din skyld.
Nej.
Jeg ville aldrig gøre dig fortræd.
Jeg kom bare for at gøre de ting, som du ikke selv kunne gøre.
Kan du ikke se det?
Så vi kan være sammen.
Melanie.
Ikke flere løgne.
Vi er ens.
Hallo?
Melanie?
- Ja? - Hej. Det er Laurie.
- Hej, Laurie. - Hvordan går det, søde?
Jeg forsøger at klare den.
Det er bare svært, at få hverdagen til at fungere igen.
Åh, søde. Alle sammen var så bekymret.
Jeg har prøvet at ringe så mange gange, og ingen har set jer.
Har I overhovedet været udenfor?
Nej.
Ikke siden...
Vi må få dig lidt ud. Tal med os.
Jeg ringer til Megan nu og siger, at vi skal spise frokost sammen i dag.
Jeg kan ikke. Det er for tidligt.
- Kom nu. Du har brug for... - Jeg sagde, at jeg ikke kan!
Undskyld. Farvel.
Hun sagde noget til dig.
Hvad?
Da jeg kom tilbage, sagde hun noget til dig.
Lige inden, jeg skød hende.
Hun sagde noget til dig.
Hvad sagde hun?
Hun sagde bare "Du er den næste."
- Hun vil elske det. - Jeg tvivler.
Hun er fandme død.
For fanden da. Det er jeg ked af.
Hvad skete der?
Et nosseløst svin skød hende.
Hold da kæft. Det er sgu hardcore.
- Den lille pige, du var sammen med? - Ja.
Og nu påstår de endda, at hun dræbte deres barn.
Pis.
Fuck, det har jeg hørt om. Det skete lige efter du røg i spjældet?
Lige inden, men jeg fandt først ud af det bagefter. Hvor har du hørt om det?
Det er en lille by. Og jeg har nok set det i avisen.
- Hvilken avis? - Den med nyheder. Får I ingen aviser?
Hvem fanden læser aviser?
Folk der vil vide, hvad fanden der foregår.
- Og? - Og hvad?
- Hvad fanden stod der i avisen? - Det samme, som du sagde.
At nogen blev dræbt, efter et barn blev dræbt.
- Var deres navne i avisen? - Forældrenes?
Ja.
Det kan jeg ikke huske. Men du kan sikkert finde det på internettet.
BARNEMORD I RICHMOND
KVINDE DRÆBER 3-ÅRIG OG BLIVER SKUDT I UFORKLARLIG FORBRYDELSE
Pat?
Hvad?
Hvad kigger du på?
En bil.
En bil?
Bilen står der bare.
Den har stået der lige siden...
... den aften.
Er du sulten?
Den skide bil har stået der lige siden den aften.
- Den er ikke blevet flyttet. - Jeg kan godt se den.
Pat.
Patrick.
Du klemmer min arm.
Hvor skal du hen?
Jeg vil hen til Peytons skole og hente hans ting.
Jeg tænkte, at vi måske kunne gøre det sammen.
Din far ringede tidligere.
Han spurgte, hvornår du kommer tilbage på kontoret.
De savner dig alle sammen.
Det andet skud.
Hvad?
Jeg skulle ikke have skudt to gange.
Jeg kunne have forsøgt, at stoppe blødningen.
Fortalt politiet, at hun slap væk.
Jeg kunne have fundet ud af, hvem hun var.
Jeg har en masse værktøj i kælderen.
Jeg kunne have fundet ud af hvorfor.
Så kunne jeg have gjort det på den rigtige måde.
Mr. Verdel?
Mrs. Michaels.
- Er det et godt tidspunkt? - Selvfølgelig. Kom ind.
Eleverne har frikvarter.
Klarer du dig?
En dag ad gangen, tror jeg.
Tak fordi du kom til begravelsen.
Og for dit kort. Undskyld, jeg har ikke...
Jeg har ikke skrevet takkebreve endnu.
Det ville jeg nu ikke have.
Jeg er ked af, at der ikke kom flere elever til begravelsen.
Børn har ikke brug for, at komme til begravelser.
Det er ikke et sted for dem.
Undskyld. Jeg ved ikke...
Jeg ved ikke rigtig, hvad jeg skal gøre.
- Skal jeg hente hans ting eller...? - Jeg har samlet det hele.
Det var ikke meningen, du skulle komme herhen.
Jeg ville have afleveret det, når du var klar.
Jeg vidste ikke, hvornår jeg ville var klar.
Det var jeg åbenbart i dag.
Det er hovedsagelig ting fra formning, såsom skulpturer og tegninger.
Der er lidt af hvert.
Ms. Michaels?
Ms. Michaels.
Undskyld, men eleverne kommer tilbage om et øjeblik.
Selvfølgelig.
Tak, mr. Verdel, for alt din hjælp.
Hej, Laurie.
Det går lidt bedre i dag, tak.
Jeg tænkte på, om I stadig har lyst til, at spise frokost sammen.
Jeg trænger virkelig til, at komme ud af huset i dag.
Det er lige meget, hvor vi mødes.
Det lyder skønt.
Tusind tak, fordi I gør det her.
Nej, vi kan snakke sammen, når vi mødes.
Okay.
Farvel.
- Kan jeg hjælpe dig, min ven? - Jeg vil tale med ham, som skrev det.
- Og hvad drejer det sig om? - Det der.
Du må desværre ikke møde journalisterne.
Du kan få et telefonnummer eller en mailadresse.
Hvorfor må jeg ikke tale med ham? Er han deromme nu?
Det er ikke vigtigt. Du må ikke gå derom.
- Jeg tilkalder vagten. - Raymond Sheeley?
Hvem af jer er Raymond Sheeley?
- Kan jeg hjælpe dig? - Raymond Sheeley?
- Nej, men... - Så skrid med dig!
Er du Raymond Sheeley? Skrev du det her?
- Hvad hed de folk, som skød hende? - Det må jeg ikke sige.
Ikke noget pis, Raymond. Hvad hed de?!
- De ville være anonyme. - Så er det afgang, frøken.
Fingrene væk!
Find de navne, Raymond! Fingrene væk, sagde jeg!
Hvis du kommer tilbage, tilkalder vi politiet.
Patrick?
En ny besked. Afspiller første besked.
Dette er en besked til Melanie Michaels. Jeg er fra Channel 8 News.
Vi har modtaget din besked og dit tab gør os virkelig ondt.
Vi har desværre lavet et indslag tidligere om hændelsen...
Besked slettet. Ingen nye beskeder.
Du er hjemme.
Hvor skulle jeg ellers være?
Pat, du ser ikke så godt ud.
Hvordan skal en far til en død søn se ud?
Sådan må du ikke tænke, skat.
Måske burde du gøre det?
Hvad skal det sige?
Ikke noget.
Kommer du ikke ovenpå sammen med mig?
Jeg har noget, jeg vil vise dig.
Kom.
Han er hos os.
Vi skal nok klare den.
Åh skat.
Jeg ved det godt.
Det er okay.
Vi kunne altid få et nyt barn.
- Godmorgen, far. - Godmorgen.
Det er godt at have dig tilbage.
Hvordan har du det?
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal svare på det spørgsmål længere.
Okay.
Jeg er lige inde ved siden af, hvis du har brug for at snakke eller gå tidligt hjem.
Tak, far.
Det er godt at se dig, min dreng.
- Kriminalassistent Oler. - Hej.
Det er Patrick Michaels.
Ja?
Du efterforskede min søns død. Peyton.
Ja, det husker jeg, mr. Michaels.
Hvordan kan jeg hjælpe dig?
Jeg har fundet noget, som jeg mente, jeg hellere måtte fortælle dig om.
Okay.
En bil har holdt parkeret på vores gade lige siden den dag.
Det er ikke blevet flyttet.
Jeg kom ind i bilen og fandt et bilregistreringskort, som tilhører Anika...
Hvad mener du med, at du kom ind i bilen?
- Jeg kom ind i bilen. - Mr. Michaels, brød du ind i bilen?
Nej.
Det var ikke låst. Jeg åbnede bare døren.
Det betyder ikke noget. Har du taget noget fra bilen?
Som sagt, så fandt jeg et bilregistreringskort.
Mr. Michaels, du må overlade det til os. Jeg forstår, at du er ked af det.
Jeg råder dig til, at lægge tingene tilbage i bilen med det samme.
Jeg får nogen til at undersøge det i dag. Vi kontakter dig, hvis der er nyt i sagen.
- Mr. Michaels? - Fint.
Fuck!
Peyton?
Peyton, mor kan ikke se dig.
Peyton?
Undskyld?
Du tabte din hat.
Værsgo.
Det er mit barn derovre. Vi har vist set dig her et par gange før.
Hvilket barn er dit?
- Hallo? - Hej, Laurie. Det er mig.
Hvordan har du det?
Jeg har det okay.
Jeg tænkte på, om vi kunne mødes og spise frokost sammen igen i dag.
Jeg har desværre ikke tid i dag, søde.
Er du sikker?
- Jeg har brug for nogen at tale med i dag. - Jeg kan bare ikke.
- Jeg forstår. - Har du prøvet at ringe til Megan?
Jeg har ikke engang hendes nummer. Kunne du give mig det?
- Selvfølgelig. - Vent lige et øjeblik.
- Så er jeg klar. - Det er 969-1134.
- Er du der? - Ja, jeg er her.
Vi snakkes ved snart, søde.
Okay. Tak.
Jeg går ud et øjeblik, min dreng.
Mel, det er Marshall. Patrick er hos mig.
Vi er på hospitalet.
Han kom til skade, men han har det okay. Fysisk i hvert fald.
De er bekymrede for ham her, og det er jeg også.
Hvor påvirket han er af Peytons død. De sender os i en støttegruppe.
Jeg skal tilbage til kontoret, men jeg synes virkelig, du skulle tage med ham.
Han har brug for dig nu.
Gruppen starter om en time. Det er i en kirke, som ligger...
Kom nu.
Kom nu, Esther.
Gudskelov.
Patrick?
Vil du sige lidt om dig selv?
Jeg fik at vide, at jeg ikke behøver at sige noget.
Det er sandt.
Det behøver du ikke.
Hej. Jeg er Patrick Michaels.
Har du noget imod at stå op, Patrick?
Mit navn er Patrick Michaels.
Jeg er her, fordi min søn Peyton blev myrdet.
Og jeg kan ikke lade være med, at tænke på det.
Jeg kan ikke lade være med, at tænke på hans lille krop som lå der...
Og... at jeg aldrig vil se ham smile til mig igen.
Jeg kan ikke lade være med, at tænke på kvinden, som gjorde det.
De ting, jeg ville gøre ved hende. De måder, jeg ville gøre hende fortræd på.
Okay.
Lad os prøve, at omdirigere denne vrede.
Hvad savner du allermest ved Peyton?
Jeg savner, ikke at have dårlig samvittighed over, -
- at være en dårlig far.
Før tænkte jeg, -
- hvis jeg arbejdede og tjente penge, -
- gav min familie et hjem og mad, -
- så skulle jeg ikke gøre mere. Det var min rolle.
Det eneste, som jeg kan tænke på nu, -
- er de ting, som vi ikke gjorde sammen.
Den tid, hvor jeg ikke var sammen med ham. Ting, vi aldrig kommer til at lave sammen.
Alle de gange, hvor jeg sagde "ikke lige nu".
Til en lille dreng, som bare ville lege med sin far.
At jeg havde for travlt eller var for træt.
Jeg savner...
... at tage hele mit liv for givet.
- Mr. Michaels. - Ja?
- Jeg hedder Elliot. - Patrick.
Undskyld. Jeg vil ikke forstyrre.
Jeg sætter virkelig pris på de ting, du sagde i gruppen.
- Din ærlighed. - Tak.
Jeg har været i støttegruppen i et godt stykke tid.
Det sker ikke så tit. Din kone er sikkert glad for, at du også kommer med nu.
- Jeg mistede min pige for fire år siden. - "også kommer med nu"?
Jeg har bare set hende til flere møder. Hun hedder Melanie, ikke?
Ja. Har Melanie været her?
Ja da. Hun har været her i perioder i næsten et år nu.
Men vores søn døde for blot en måned siden.
Det er jeg ked af. Jeg tager nok fejl.
Jeg husker, at Peyton blev kidnappet. Hendes mand hed vist Patrick.
Vores søn blev ikke kidnappet.
- Han blev myrdet i vores hus. - Jeg undskylder mange gange.
Jeg tager sikkert fejl.
- Det var hyggeligt at møde dig. - Vent lidt.
- Jeg må hellere gå. - Vent.
- Hvem er du? - Anika Baron?
- Udtales Ahnikah. Hvem er du? - Kriminalassistent Oler, Richmond politiet.
- Må jeg komme indenfor? - Nej.
Vi kan snakke her.
- Vil du tage mere tøj på? - Nej, egentlig ikke.
Kan du ikke lide det?
- Har du meldt din bil stjålet for nylig? - Ja, det er en måned siden.
- En rød Chevy fra 2005? - Ja.
Meldte du den stjålet inden du fik fire ugers fængsel for overfald?
Jeg troede, at den møgso havde taget den. Jeg tog vist fejl.
Javel.
Har I fundet den?
Den var blevet efterladt i Reeveston.
Reeveston?
- Ja. - Kan jeg hente den?
Nej, den bliver beslaglagt i eftermiddag så vores teknikere kan undersøge den.
Undersøge? I fandt den sgu da.
Derfor vil jeg tale med dig.
Din bil er beslaglagt i forbindelse med en drabssag.
Der blev begået indbrud i området, og et barn blev myrdet.
- Det ved jeg ikke noget om. - Det har jeg heller ikke påstået.
Men du skal hen på stationen og aflægge forklaring.
- Du skal se, om der mangler noget. - Hvornår får jeg bilen?
Når vi har udelukket den som bevismateriale.
Hvis du kommer i tanke om nogen, som kunne have stjålet bilen, så ring til mig.
- Fint nok. - Tak for hjælpen.
Vi kontakter dig, når du skal aflægge forklaring.
Et indbrud i Richmond i går aftes endte tragisk, da en ung dreng mistede livet.
Barnets far skød og dræbte forbryderen, inden hun nåede at flygte.
Mere om den frygtelige tragedie. Her er Tom Warren.
Tak, Larry. Det er endnu uvis, hvad der nøjagtig skete i dette hjem.
Teknikkerne arbej....
Vi ville tale med afdødes mor, men hun er naturligvis rystet, -
- og har ingen kommentar.
Hvor har du været?
- Jeg tænkte. - Okay.
Hvad tænkte du på?
Jeg har forsøgt at finde meningen i en række ting, som ikke giver nogen mening.
Jeg ved ikke, hvad du taler om.
Hvad har du sagt til folk om Peyton?
Hvad har du sagt om min søn?
Jeg ved ikke, hvad du mener. Ikke noget.
Patrick.
Åh, gud.
Du skal holder op med at lyve for mig.
Du skal ikke lyve!
Jeg lyver ikke.
- Jeg ved ikke, hvad du tror... - Hvorfor kender de dig så?!
- Hvem har fortalt dem om ham?! - Hvem snakker du om?
Hold nu op, Patrick.
Hvem fanden var hun?
Hvem var hun?!
Jeg ved det ikke. Er det det, du vil høre?
Jeg ville ønske, jeg vidste det. Læg nu det gevær, skat.
Undskyld, Mel. Jeg holder det ikke ud længere.
Se nu på mig.
Læg geværet. Vi kan tale om det.
Det er for sent at tale om det.
Jeg kan ikke engang holde ud, at være i nærheden af dig.
Jeg må væk herfra.
Hvad er det, du siger?
Jeg må bare væk.
- Sagde han, hvor den var? - Tja.
Har du skaffet det, som jeg bad om?
- Jeg vil ikke vide, hvad du skal med det. - Godt.
- Reeveston. - Okay.
Der er den.
- Vil du bare tage den? - Det er planen.
Okay så. Vi ses senere.
Tak, kælling.
Det må være det rigtige hus.
Bare slap af.
Slap af. Vi skal bare lære hinanden bedre at kende.
- Hvad vil du? - Nej.
Vi skal ikke lege den leg.
Du ved, hvorfor jeg er her.
Du kneppede min pige og din pikløse lortemand skød hende.
Så du skal ikke stille spørgsmål.
Du skal ikke fortælle mig en masse historier.
Men da det ser ud til, at vi har en smule tid, -
- vil jeg gerne have nogle svar.
For det første. Hvor fanden kender du mig fra?
Jeg kender dig ikke.
Det må du undskylde. Fortsæt endelig.
Jeg så dig hjemme hos Esther.
Okay. Ved din mand, at du er blevet lebbe?
Det er jeg ikke. Hvad snakker du om?
Lad være med at slå.
Jeg gjorde ikke noget med hende.
Okay.
Jeg tror på dig.
Det er en skam. Hun var ellers god.
Hun var bindegal.
Og derfor kneppede hun godt.
Bare rolig. Det er ikke til dig. Det er til din mand.
Ikke mange mænd ved, -
- hvordan det føles, at blive kneppet.
Han har ikke særlig meget tid tilbage, så jeg vil vise ham det.
Og du får lov til, at se på.
Du er jo syg.
Ja.
Og du har ikke engang hørt, hvad jeg vil gøre ved dig, prinsesse.
Du ved godt, at hun dræbte mit barn?
Og hvis skyld er det?
Hvor er han?
Jeg har ikke hele dagen.
Det ved jeg ikke.
Han er kørt, og kommer nok aldrig tilbage.
Jeg tager chancen.
- Er køkkenet denne vej? - Hvad?
- Hvor er toilettet? - Hvad?
Lokummet!
For enden ad gangen.
Hvad er det?
Hvad?
Den lyd.
Som vand der løber.
Jeg kan ikke høre noget.
Det lyder som et brusebad. Er han ovenpå?
Jeg hørte ikke engang noget.
Du er sgu en lusket lille kælling.
Han er fandme ovenpå, og er i bad. Utroligt.
Pis og lort.
Fuck! Fuck dig!
Din forpulede møgkælling!
Vil du ikke nok holde din kæft.
Men jeg burde faktisk takke dig.
Du har gjort dette til en meget bedre historie.
Hold da kæft. Du er fandme skingrende skør.
Ikke så sært, at Esther kunne lide dig.
Vores næste historie er enhver mors værste mareridt.
For to år siden brød en ukendt person ind i Melanie Michaels hjem.
Hendes søn blev myrdet på tragisk vis.
Hendes mand skød morderen, som ville flygte.
En måned senere kom morderens kæreste tilbage, og dræbte hendes mand.
Melanie var tvunget til, at dræbe den anden morder i selvforsvar.
Jeg talte med mrs. Michaels, og hørte hendes historie.
- Melanie, tak fordi du kom. - Tak fordi jeg måtte komme.
Det gør mig frygtelig ondt.
Det er virkelig enhver mors værste mareridt.
- Hvordan kommer du videre efter alt det? - Man kan nok aldrig kommer sig over det.
Man må tage en dag ad gangen.
Men der går ikke et eneste et øjeblik, -
- hvor jeg ikke tænker på mine drenge. Undskyld mig.
Det er jeg ikke i tvivl om. Men du nægter, og det roses du for, -
- at tage offerrollen.
Du har skrevet en bog om dine erfaringer, til inspiration for andre forældre.
- Det er korrekt. - Bogen hedder "Vores børn, vores ansvar."
En detaljeret beskrivelse af din historie, samt nogle bud på, -
- hvordan tragedien kunne være undgået. - Nemlig.
Jeg mener, at mange forældre tager barnets og deres egen sikkerhed for givet.
Hvis jeg bare kan forhindre, at andre ikke vil opleve noget lignende, -
- så føler jeg, at Peyton og Patrick ikke døde forgæves.
Det er meget modig, at indrømme sine fejl.
- Især til offentligheden. - Tak.
Jeg kan også forstå, at nogle tv-kanaler vil filmatisere din historie?
Jeg har fået en række tilbud, men det er ikke afgjort endnu.
Jeg vil ønske dig held og lykke med filmen og din bog.
Hvis flere mennesker hører dit budskab, er vi alle bedre stillet.
Tak. Det betyder meget.
Og du endnu en stor nyhed.
Ja.
Jeg har giftet mig igen for nylig, og...
I morges opdagede vi, at...
Jeg er gravid.
Hvem fanden taler du til?
Alle sammen.
Danske tekster af: HorrorFan@SUBLiME
Bedst på: www.NXTGN.org