PÔVODNÝ SERIÁL NETFLIX
Stretávame sa v tento deň,
všetci pokrvní princovia a náčelníci hôrd
a všetci potomkovia lorda Čingis-chána.
Modlíme sa k nebu a žiadame požehnanie k rozhodnutiu,
ktoré dnes vykonáme.
Nech je požehnaná posvätná zástava lorda Čingisa,
ktorá stojí pred bielymi zástavami mieru.
- Biele zástavy mieru? - Dohliadaj na nás...
Na mier si sa vykašľal.
Hovorím, vyves čierne zástavy. Zástavy vojny. Dokonči, čo si začal.
Urážaš toto rokovanie.
To ty si ho urazil svojím vojnovým činom.
...chán všetkých chánov.
Týmto začína kurultaj.
Škoda, že tu Najan nemohol byť.
To s tvojím bratom ma mrzí.
To ty si uniesol svojho otca z nášho tábora.
Prečo ste sa skrývali v kopcoch?
Prečo si ho nezobral za chánom?
To by znamenalo jeho smrť.
Najvýznamnejší deň pre chána
a jediný syn po jeho boku je bledý kvietok.
Kde sú asi tí ostatní?
Lukostrelci sú na každej hradbe.
Nikto nesmie dnu ani von.
- Ako ste rozkázali. - Výborne, Sukh.
Pokľakni.
Vďaka tvojej oddanej službe v tomto čase veľkého nepokoja
a z moci mne udelenej chánom chánov
ti ako miestodržiteľ a kancelár
udeľujem titul orlok.
Budeš veliť chánovým generálom a ich armádam.
Rozkáž rozchod.
Vráťte sa na miesta.
Miestodržiteľ...
Dostali ste príkaz, generál.
Je to veľmi neobvyklé...
Buďte ticho.
...keď nemongol dosadí nemongola za orloka.
Až tak neobvyklé,
že je to neslýchané.
Sukh!
Zasuň späť svoj meč.
Generál,
ako sa voláte?
Kasar.
Generál Kasar je zjavne neistý
v týchto neobvyklých časoch, v ktorých žijeme.
Nie som neistý.
Som skeptický.
Sukh právom vytiahol zbraň.
Za normálnych okolností by vás tieto pochybnosti stáli hlavu.
Ako ste podotkli,
toto nie sú normálne okolnosti, miestodržiteľ.
Takže chápete moje obavy.
Samozrejme.
Čím zmiernim tú nedôveru?
Ukážte nám chánove rozkazy.
Vráťte sa na miesta, bráňte svoje pozície a ja vám prinesiem tie rozkazy.
Uspokojí vás to, Kasar?
- Naspäť. - Žiadam vidieť miestodržiteľa.
Odstúp.
Otvorte brány. Hneď.
Ostaňte tam!
Odstúpte!
Napi sa.
- Čo je to? - Voda.
Ďakujem.
Zaslúžiš si rešpekt už len za to, že to vydržíš.
A keď spočítajú hlasy a žiadny nebude v môj prospech,
kde v tom bude rešpekt?
Keby všetky hlasy boli za teba, otec,
čo potom?
Vrátilo by nám to Orusa?
Potrebujete niečo, pane?
Začleňovanie.
Tým na mňa útočia.
To je ich najväčšia sťažnosť.
Ak mi chceš nijako poslúžiť, Latin,
tak sa strať.
Vysmieva sa môjmu synovi jeho porážkou.
Jeho porážkou?
Veď toto je tvoj rod.
Toto je tvoja prehra, tvoja chyba.
Ty si na vine všetkému.
Nebránim sa obvineniu, že je to moja vina.
Hovorilo s tebou vôbec vlčie nebo
alebo ti do ucha vždy šepkal Ahmad?
Nebyť toho Araba, nikdy by som tvojho otca
nedonútila vyzvať Kublaja.
Nikdy si nechcela hrať fér.
Už od začiatku.
- Načo začínaš boj, ktorý nemôžeš vyhrať? - Lebo Orus umrel
a otec je zničený.
Kvôli tebe.
Časom sa tvoje telo upokojí.
Oddýchne si a potečie ti mlieko.
Na to je už neskoro.
Každá žena je iná.
Už si neklamme, matka.
Moje telo
hovorí, že nie som matka.
Hovorí to všetkým.
Tvoje deti nakŕmi hociktorá prasnica.
Ty ich musíš vychovať.
Ty musíš rozvíjať ich myseľ, aby vyrástli v chána a kráľovnú
s odolným charakterom.
Choďte, matka.
Za chánom.
Potrebuje vás viac ako ja.
Ak nevyhrá, toto všetko bolo zbytočné.
Oni ťa potrebujú.
Sú tvoje, Kököchin. Z tvojho tela a krvi.
Nikdy to nebude zbytočné.
Som tu.
Vidíte ma?
Vyzvali ma k tomuto kurultaj, tak som prišiel.
Cestoval som zďaleka v dobrej viere a so cťou,
ale vítali ma len rebéliou a vojnou.
„Čin vykonaný v hneve je čin predurčený k neúspechu.“
Tak hovoril náš starý otec Čingis-chán.
My sme nomádi.
Nemáme snáď v pečeni žlč?
Oheň v krvi?
Keď je náš ľud, naša krajina...
a náš spôsob života ohrozený,
nebojíme sa začať vojnu.
„Ak moje telo umrie, nechaj ho umrieť.
Ale nedovoľ, aby umrelo Mongolsko.“
Nevedela som, či sa budeme znova rozprávať.
A modré nebo nezamrzlo...
- Povedal Čingis-chán. - ...ako si predpovedala.
„Víťazstvo nedosiahne ten, čo žije podľa pravidiel.
Dosiahne ho ten, čo pravidlá tvorí,
ktorý ich vyžaduje od nepriateľov.“
To povedal ten, čo sa narodil s krvnou zrazeninou v pästi,
ten s ohňom v očiach a svetlom v tvári!
On, zrodený z modrého vlka a červeného jeleňa.
Predkov nomádov.
Kaidu hovorí o spôsobe života.
Hovorí o nomádoch, akoby som sa vzdal svojej krvi.
Neprišiel som sem na koni?
„Dobývanie sveta z chrbta koňa je ľahké.
No zosadnutie a vládnutie, to je to ťažké.“
To povedal Čingis-chán v roku barana.
Tvoj syn asi nevie, že už prehral.
- ...je ľahšie... - Rodinná črta.
- ...ako podrobiť si človeka. - A tvoj muž je tučný,
tiež rodinná črta.
Víťazstvo nad človekom sa nevyrovná víťazstvu nad sebou samým.
Nepovedal snáď Čingis-chán: „Nájdi mi muža, ktorý nepije,
a to je muž, ktorý povedie moje armády?“
To povedal Čingis.
No nepovedal Čingis tiež...
„Buďte jedna myseľ a jedna viera?“
Na vlastné oči som videl,
že každá viera má v chánovom meste svoj chrám.
Dole v Číne sa to nazýva kapitulácia.
Nie, Kaidu. To je žiarlivosť.
Od vlastných príbuzných.
Zvnútra našej zlatej rodiny.
Boli sme predurčení. Boli sme vybraní.
Boli ste odsunutí na bok, zabudnutí.
A vy ste obyčajná. Vaša krv nie je kráľovská.
Ani tisíc zmanipulovaných volieb to nezmení.
...nech nás neuhryznú tesáky čierneho hada.
Aj tak bude môj syn chán a jeho syn po ňom.
Musím si vždy veriť navzájom...
Môj rodokmeň je istý a tvoj...
- ...stáť pri sebe. - ...dnes večer skončí.
A hovorím to nielen v mene Mongolov,
ale v mene ľudí v celej Mongolskej ríši!
Otvorte brány cudzincom a tajomstvá sa prezradia!
Braček.
Mal som ťa nechať vykrvácať v tej jaskyni.
Asi mal.
Ale nenechal.
Kde sú?
Ktorá chánova hračka si po mňa prišla?
Marco?
Byamba?
Sto očí?
Žiadna? Všetky?
Pošli ľudí prehľadať osady.
Nájdi ďalších sprisahancov a priveď mi ich.
Mám vás tu nechať samého,
s ním?
On ma nezabije.
Pokúsi sa ma prinútiť, aby som sa vzdal.
Rozdeľte sa! Nájdite ich!
Hľadajú nás.
Pohyb!
Si na rade, mních.
Prehľadajte dedinu!
Prezrite každú tvár!
Ustúpte.
Hovorím ustúpte.
Nehreš ich, že poslúchajú môj rozkaz.
Nemal by si tu byť.
Nie, ak ti na nej záleží tak, ako jej na tebe.
Je pravda, čo mi povedala?
Neklamte.
Prečo?
Je to pre teba až také udivujúce?
Toto je môj život.
Urobili ste hroznú vec.
A teraz ťa môžem privítať do spoločenstva takmer nás všetkých.
Kvôli chánovi som zradil svojho otca.
A Kublaj je ignorant, prinajlepšom,
keď má uznať obetu tých, ktorí mu slúžia.
No ja nie som.
- Choď domov. - Domov?
Zabúdate, cisárovná moja, že nemôžem odísť.
- Môj chán ma nepustí. - Nemôžeš za to, kto si.
Bude si ťa držať pri tele,
pokiaľ si neuvedomí, že to, kto si, mu len uškodí.
Neodporúčam ti tu byť, keď ten deň príde.
Ráno, keď ťa bude chán hľadať,
zariadim, aby zvedi nahlásili, že si išiel na východ.
Udržím tvoje tajomstvo, pokiaľ ty udržíš moje.
Poviete jej za mňa zbohom?
Kým je tvoj otec nažive,
urob si čo najviac priateľov.
Navštív čo najviac krajín.
Pamätáš si tieto slová?
Pamätáš?
Hry sa skončili.
Pitie vypité a jedlo zjedené.
Už nezostali žiadne modlitby.
Mám tú česť opýtať sa každého z vás jednu otázku
v mene týchto vznešených náčelníkov.
Lord Kaidu,
tvrdíte, že nechcete spojenectvo s nikým z vonku,
napriek tomu ste sa spojili s kresťanmi
a spriahli sa s miestodržiteľom na zvrhnutie vášho chána.
A tento istý miestodržiteľ teraz obsadil a uzavrel
hlavné mesto našej veľkej ríše.
Urobil som to.
Počul niekto otázku?
To sú fakty. Nepopierateľné.
Tu je otázka.
Skryli ste sa v rámci tejto zrady za vlajku Kublaj-chána
a zmasakrovali mojich ľudí?
Všetko som to robil
na zaistenie chanátu,
aby sme sa ochránili pred jeho rozmarnou víziou.
Odpovedzte na otázku.
V hĺbke duše cítite, že je nejasná.
Odpovedzte.
Miestodržiteľ neovládol naše hlavné mesto, náš domov.
Dedičstvo pre naše deti nie je tam vonku, ako tvrdí Kublaj.
Je tu, na tejto pôde,
pod modrým nebom, kde dnes spolu stojíme!
Odpovedzte na otázku.
Urobil som to.
Lord Kublaj, zostanete chánom chánov.
Keď vás zvolia, čo urobíte s ním?
Vezmem Kaidua,
jeho príbuzných...
a každého sympatizanta Ogotajovcov
a pochovám ich tu,
v jeho milovanej hline.
Takto teda slepý mních prechádza cez steny?
Každá legenda má svoj koniec.
Zložte zbrane.
- Nechceme vám ublížiť. - Zložte ich, inak vám ich zoberiem.
Slúžite zradcovi.
Slúžim miestodržiteľovi, mních, na príkaz môjho chána.
A môj otec nás poslal ho zastaviť.
Ani jeden z vás nemá právomoc.
Zložte zbrane a vezmem vás za princom a miestodržiteľom.
Prišli sme s princom.
Vzdal sa, aby sme sa dostali nebadateľne dnu.
Je väzeň. Myslíš, že sme tu náhodou?
Je to môj brat. To nič neznamená?
Kaidu alebo chán?
Neviem, komu slúžiš, pankhart.
A mních? Pochybuješ o jeho vernosti chánovi?
Cítiš to v srdci.
Moje srdce pozná len službu ríši.
Zoberte im zbrane.
Mám tu list, ktorý môže zachrániť túto rodinu.
Správu od Ahmada.
Bezpochyby určenú tebe.
Tak teraz si získala moju pozornosť.
Ak to otec prečíta náčelníkom, mohlo by to stačiť.
Stačiť na čo?
Na zničenie chána.
Arab nás zase zachránil.
Možno áno
a možno nie.
Chceš spáliť našu spásu?
Chcem, aby tie klamstvá a podvody prestali.
To sa ale nestane.
Ak dovolíme, aby Kublaj pokračoval vo svojej vláde teroru,
bude viac klamstiev a podvodov, až kým sa neutopíme v kotle
nenávistných cudzincov a všemožných neprávostí.
Z toľkej bolesti nemôže vzísť nič dobré.
Vieš, že som ho donútila?
K čomu?
Tvojho otca.
Donútila som ho, aby rozrezal tvoju matku a vybral ťa z nej.
A tvoj otec nechcel, aby si sa dozvedela, že ju zabil, aby ťa zachránil.
Budeš preňho dobrá?
Alebo bola všetka tá bolesť zbytočná?
Budúcnosť Ogotajovcov, našej rodiny,
máš v rukách ty.
Spáľ ju,
alebo nespáľ.
Je to na tebe.
Očakávaš, že ťa armáda ochráni, keď sa vráti ich chán?
Ak sa vráti, už nebude chánom.
Neoznámili ti našu výhru pri sútoku riek?
Oznámili.
A ako zladíš túto realitu s tvojou predstavou?
A ako som podľa teba celé tie roky
robil tajné machinácie?
Naozaj si myslíš, že nemám plán pre prípad, ak Kublaj vyhrá?
Pozri, kde som ja a kde ty.
Ahmad,
ešte máš čas to zastaviť.
Poď so mnou.
- Povieš otcovi, že ťa donútili... - Mňa nikto nikdy k ničomu nenútil.
To môže byť pravda.
Je to slovo zradcov proti slovu jeho syna.
Nechcem, aby to bola pravda.
Nerozumieš?
Chcem, aby záznamy jasne uvádzali,
že chlapec, odtrhnutý od svojich rodičov,
od jeho biedneho dedičstva, povstal...
a potichu zničil najmocnejšieho muža v dejinách.
Toto zo mňa spraví toho najmocnejšieho muža v dejinách.
Neklam sám seba.
Toto nie je vyjednávanie.
Neexistuje možnosť mojej kapitulácie.
A ty, braček,
neodídeš odtiaľto živý.
Ty si vyzval mňa.
Predtým, ako svoje deti uložím spať,
rozprávam im príbehy o našich predkoch.
Príbehy o vojne,
o zrade,
o cti.
Tieto príbehy boli ako lekcie, varovania,
návod ako žiť a ako vládnuť.
Obľúbený bol príbeh o Börte.
Prvej žene a matke chánov.
Ako sa vydala za Temüdžina, ktorý vládol ako Čingis-chán.
Ako ju uprostred noci uniesli traja Merkitovia.
Ako sa jej zdalo, že ju manžel opustil, keď ušiel do lesa.
Ako ju ten manžel našiel, bojoval za jej slobodu
a vraždil, aby ju o osem mesiacov neskôr získal späť.
Osem mesiacov.
A vrátila sa k Temüdžinovi tehotná s ich prvým dieťaťom.
Chceš ma týmto príbehom uspať?
Už sa začalo šepkať.
Šepkať o tom, čo ani mocný Čingis neumlčí.
Šepkať, že dieťa nemôže byť ich.
Tieto zvesti by mohli zničiť chlapcove šance
nastúpiť na trón.
To krviprelievanie,
bodanie do chrbta,
uzatváranie dohôd,
tieto reči to môžu všetko zvrátiť.
Moja dcéra dostala od miestodržiteľa túto správu
týkajúcu sa princeznej Kököchin a dedičov rodu Tolujovcov.
Mám ti ju prečítať?
Nech ti ju radšej vysvetlí cisárovná.
Dám ti čas, kým zaznie roh pred hlasovaním.
Ak dovtedy neoznámiš svoju rezignáciu na trón,
vojdem do pavilónu a zašepkám to tak, aby to všetci počuli.
Čo ti už úplne preskočilo?
Buď ochrániš svoj trón,
alebo svoju rodinu.
Je to na tebe.
Kököchin.
Prišiel si sa rozlúčiť.
Prečo si mi to povedala?
- Mal si to byť ty. - Nie.
Deti s očami modrými ako more.
Nie.
Princ...
Činkim k tebe prechováva pravé city.
Povedz mi, že ma ľúbiš, Marco.
Povedz, že ľúbiš Nergui.
Kököchin...
Choď.
Vyhral som.
Presne tak.
Tak, ako si to chcela.
Prosil, zjednával...
Hral podľa pravidiel.
A teraz tam musím ísť a všetkého sa vzdať.
Dať mu to všetko. A to kvôli tebe!
Poprieme to.
Štyri ženy a podarí sa to až v tom správnom čase!
Povedz, čí je to syn, čo zasadne na môj trón?
Kto?
Nikto.
Bol to nikto.
Zničila som našu rodinu.
Urobila si, čo bolo nutné.
- Nie. - Áno.
Ťažké rozhodnutie.
Pre našu rodinu.
A naše kráľovstvo.
- Máš právo sa hnevať. - Nie.
- Právo udrieť ma. - Nie, Čabi, nie.
Urobila si to pre mňa.
Mýlil som sa, žena moja.
Myslel som, že viem byť bez teba.
A teraz
je koniec.
Kto o tom vie?
- Kto ešte... - Vie.
Kököchin,
Marco.
Poslala som ho naspäť do Benátok.
S tajomstvom, ktoré nás môže zničiť?
Na tom nezáleží.
Komu by to povedal?
Koho to na západe trápi?
Už nikto iný?
Teraz aj Kutulun
a Kaidu.
Víno zo strieborného stromu.
Neznášam ho.
Je ako päsť na oko, však?
Möngke mal vždy nadanie.
Aj tak sa dá opísať tvoj brat.
Kde je Kutulun?
Toto je len medzi nami.
Tak dobre.
Vždy som vedel,
že za svoje úspechy a vplyv budem raz musieť zaplatiť cenu,
ktorú si nebudem môcť dovoliť.
Zdá sa, že tou cenou je môj syn.
Dnes ho tu nikto nebude predávať či kupovať.
Tak
ako to mám oznámiť ľudu?
Vyjdeš pred nich
a povieš im, že ja budem ďalší chán chánov.
Aby tomu verili.
Odíďte. Nevracajte sa.
Na pokojné predanie moci.
Nechcel som vyhrať takto.
Naozaj?
Už od začiatku som ťa chcel zničiť.
Ale ľudia okolo mňa ma od toho odradili.
Uvedomujem si, že tá rada
bola skreslená a zbabelá
a hrala v prospech iných.
V prospech teba.
Vyhral si, Kaidu,
staromódnym spôsobom.
Všetkými možnými spôsobmi.
Kököchin!
Idem za tebou.
Kököchin...
Veľmi ma to mrzí.
To je v poriadku,
matka.
Vaši väzni, miestodržiteľ.
Výborne, generál.
Budeš bohato odmenený
za tvoju oddanosť chánovi a jeho veci.
Sukh, odveď väzňov do cely.
Odteraz môžem vládnuť inak.
Môžem vládnuť inak, však?
Od zajtra je chanát tvoj.
Môžeš vládnuť, ako ty chceš.
Napi sa so mnou.
Chcel si ma zničiť,
už od začiatku.
Jed z rastliny goyo.
Musíme ísť.
Musíme hneď odísť.
Asi by si si ho mal nechať.
Myslel som, že ťa už neuvidím.
Myslel, či dúfal?
Myslel.
Dúfal som, že sa vrátiš.
Potrebujem ťa.
Ty potrebuješ mňa?
Vieš, ako sa trénujú konkubíny?
Hovor.
Zrkadlá.
Zrkadlá?
Dajú ťa do miestnosti so zrkadlami.
Na celé dni,
týždne.
Po chvíli už nevnímaš čas.
Prečo zrkadlá?
Cvičiť emócie.
Veselá.
Nesmelá.
Užialená.
Osamelá.
Ale bola jedna emócia,
ktorú sme nemohli dať najavo.
Hnev.
Lebo žiadny muž
nechce, aby ho žena ohrozovala.
Kvôli prežitiu
sme sa naučili ju potlačiť
a čakať, kým príde náš čas.
Nikdy by som ťa nemilovala.
Ale podporovala by som ťa.
Bojovala za teba.
Možno aj v tvojej službe umrela.
Bola to chvíľková chyba v úsudku.
Predať moju dcéru bolo vždy v tvojom pláne.
Keby som vedel, že to takto skončí,
vypitval by som ju radšej rovno pred tvojimi očami.
Tak som rada, že to skončilo takto.
Mohla som ďalej utekať s dcérou.
Nikdy by ste ma nenašli.
Kde je?
Mieri na juh s ochrankyňou.
Nevracaj sa.
Odvediem konkubínu za jej dcérou a dám pozor, aby tam zostala.
Keď potvrdím otcovo víťazstvo, stretneme sa tu.
Doma.
PREKLAD TITULKOV: Radomír Kollár