UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
Ne-am adunat azi,
prinți de viță nobilă și căpetenii ale hoardelor,
toți, urmași ai lui Ginghis Han.
Ne rugăm la Cerul Albastru să binecuvânteze hotărârile
pe care le vom lua azi.
Binecuvântat fie steagul sacru al lui Ginghis,
care stă azi dinaintea steagurilor albe ale păcii!
- Steaguri albe ale păcii? - Veghează-ne, Tengri...
Te-ai pișat pe ea de pace!
Aduceți steaguri negre, de război. Termină ce ai început!
Nu respecți ceremonia!
Tu nu respecți ceremonia cu atacurile tale!
...hanul hanilor!
Și astfel începe kurultai!
Ce păcat că nu e și Nayan aici.
Îmi pare rău pentru fratele tău.
Tu l-ai răpit pe tatăl tău din tabăra noastră!
De ce v-ați furișat spre dealuri?
De ce nu l-ai dus înapoi la han?
Ar fi însemnat să-l duc la moarte.
E cea mai importantă zi din viața hanului...
și singurul său fiu prezent e floarea palidă.
Unde or fi ceilalți?
Avem arcași pe parapete peste tot.
Nimeni nu intră, nimeni nu iese.
- După cum ai poruncit. - Excelent, Suh.
Îngenunchează în fața mea.
Datorită hotărârii cu care mă slujești în aceste vremuri grele...
și prin puterea care mi-a fost conferită de Marele Han,
ca viceregent și vicecancelar...
îți confer titlul de orlok.
Vei comanda generalii hanului și oștile lor.
Ura!
Trimite-ți oamenii de aici!
Întoarceți-vă la posturi!
Domnule viceregent!
Ai primit o poruncă, generale.
Este foarte neobișnuit.
Ține-ți gura!
Un nemongol să numească un alt nemongol ca orlok.
E foarte neobișnuit.
Nu are precedent!
Suh!
Bagă-ți sabia în teacă!
Generale...
cum te numești?
Kasar.
Generalul Kasar este speriat
de aceste vremuri în care trăim, care au darul de a speria.
Nu sunt speriat.
Sunt sceptic.
Suh a avut dreptate să tragă sabia.
În mod normal, scepticismul ăsta te-ar fi costat capul.
După cum ai subliniat...
nu trăim vremuri normale, domnule viceregent.
Deci ești de acord cu îngrijorarea mea.
Desigur.
Ce pot face pentru a-ți goni îndoiala?
Arată-ne porunca hanului.
Întoarce-te la post, apără poziția și îți voi arăta imediat porunca.
Te mulțumește asta, Kasar?
- Înapoi! - Solicit o întrevedere cu viceregentul!
Înapoi!
Deschideți poarta! Acum!
Înapoi!
Bea.
Ce e?
Apă.
Mulțumesc.
Este o onoare să duci asta la capăt.
Și când vor număra voturile și eu nu voi avea niciunul...
unde va mai fi onoarea?
Și dacă toate voturile ar fi pentru tine, tată,
ce s-ar întâmpla?
L-ar aduce înapoi pe Orus?
Îți pot fi de folos, stăpâne?
Prea primitor.
Așa mă atacă.
E cea mai mare plângere a lor.
Dacă vrei să-mi fii de folos, latinule...
dispari.
Îmi dă peste ochi cu înfrângerea fiului meu!
Înfrângerea lui?
Credeam că e casa ta!
E înfrângerea ta și vina ta.
Tu ești de vină pentru toate!
Sunt în întregime de vină și mă mândresc cu asta.
Chiar ți-a vorbit vreodată cerul lupului,
sau ți-a șoptit mereu Ahmad?
Dacă nu era arabul,
nu l-aș mai fi silit pe tatăl tău să-l conteste pe Kublai!
N-ai vrut nicio clipă să lupți corect!
De la bun început.
De ce să lupți, dacă nu poți câștiga?
Pentru că Orus e mort...
iar tata, terminat!
Din cauza ta!
Trupul tău își revine în timp.
Se va liniști și va curge și laptele.
E prea târziu pentru asta.
Fiecare femeie e altfel.
Am trecut de minciuni, mamă.
Trupul meu îmi vorbește.
Îmi spune că nu sunt mamă.
O spune foarte limpede.
Și o scroafă îți poate hrăni copiii!
Tu trebuie să-i crești.
Trebuie să le educi mintea, să se simtă han și regină,
să nu se lase contestați.
Du-te, mamă.
La hanul tău.
Are mai multă nevoie de tine decât mine.
Dacă nu câștigă, totul va fi fost în van.
Au nevoie de tine.
Sunt ai tăi, Kokachin. Sânge din sângele tău.
Nu ar putea să fie în van!
Sunt aici.
Mă vedeți?
Am fost chemat la kurultai și am venit.
Vin de foarte departe, cu bune intenții...
dar am fost primit cu rebeliune și război.
"Lucrurile făcute la mânie sunt lucruri care vor ieși prost!"
Așa a zis bunicul nostru, Ginghis Han.
Noi suntem nomazi.
Nu avem noi mânia în suflet?
Focul în sânge?
Când poporul nostru, pământurile noastre...
stilul nostru de viață sunt amenințate...
nu ne temem să pornim războiul.
"Dacă trupul meu moare, lăsați-l să moară.
Dar nu lăsați Mongolia să moară!"
Mă întrebam dacă să mai vorbim, noi două.
Și uite că Cerul Albastru nu a înghețat!
- Așa a zis Ginghis Han. - Așa cum preziceai tu.
"Victoria nu e a celui care respectă regulile.
E a celui care face regulile...
a celui care i le impune dușmanului!"
Așa a spus cel născut cu un cheag de sânge în pumnul său,
cel cu foc în ochi și lumină pe chip!
Cel născut din lupul albastru și căprioara roșie!
Strămoșii nomazilor.
Kaidu vorbește despre un stil de viață.
Vorbește de nomazi de parcă mi-aș fi trădat sângele.
Nu am venit încoace călare pe cal?
"Să cucerești lumea călare e ușor.
Descălecatul și condusul sunt grele."
Așa a zis Ginghis Han în anul berbecului!
Se pare că fiul tău nu știe să piardă.
- ...e mai puțin o artă... - E din familie.
- ...decât să cucerești un om. - Soțul tău e gras!
Tot o trăsătură de familie.
Să cucerești un om nu se compară cu să te cucerești pe tine însuți.
Nu a spus Ginghis: "Găsește-mi un om care nu bea
și acela e omul care îmi va conduce oștile"?
Ginghis a zis asta!
Dar n-a zis tot Ginghis...
"Să ai un singur gând și o singură credință"?
Am văzut cu ochii mei
că fiecare religie are câte un templu în orașul hanului.
Acolo, în China, asta se cheamă capitulare!
Nu, Kaidu, se cheamă invidie!
Din partea rudelor noastre!
Din nobila noastră familie!
Ni se cuvenea! Am fost aleși!
Ați fost dați la o parte, uitați.
Iar tu ești plebee. Nu ai sânge regesc!
O mie de alegeri măsluite nu pot schimba asta.
...să nu fim mușcați de vipera neagră!
Și totuși fiul meu va fi han și fiul lui după el.
Să avem încredere mereu unii în alții!
Neamul meu e în siguranță. Al tău va dispărea în seara asta.
Vă zic asta nu numai ca mongoli...
dar și ca oameni ai imperiului mongol!
Deschideți poarta străinilor și secretele se vor afla!
Frate!
Mai bine te lăsam să mori în peștera aia.
Probabil...
dar n-ai făcut-o.
Unde sunt ei?
Care din jucăriile hanului mă va ataca?
Marco?
Byamba?
O Sută de Ochi?
Vreunul? Toți?
Trimiteți potere în mahalale.
Găsiți-i complicii și aduceți-i la mine!
Vrei să te las singur...
cu el?
N-o să mă omoare.
O să încerce să mă convingă să mă predau.
Răspândiți-vă! Găsiți-i!
Ne caută!
Haideți!
E rândul tău, călugărule.
Căutați în sat!
Uitați-vă la fețele lor!
Dați-vă la o parte.
Am zis să vă dați la o parte!
Nu-i muștrului că îmi respectă porunca.
N-ai voie aici!
Nu dacă ții la ea așa cum ține și ea la tine.
E adevărat ce mi-a zis?
Nu minți!
De ce?
Crezi că o să-ți poarte ghinion?
Asta e viața mea!
Ai făcut un lucru îngrozitor!
Bine ai venit în rândul nostru, aproape al tuturor.
Mi-am trădat tatăl pentru han.
Iar Kublai habar nu are, asta în cel mai bun caz,
să le mulțumească celor care se sacrifică în slujba lui.
Dar eu, da.
Du-te acasă.
Acasă?
Ai uitat, împărăteasă, că nu am voie să plec.
- Hanul nu-mi dă voie. - Nu poți fi altcineva decât cine ești.
O să te țină lângă el până când își va da seama că-l poți răni.
Nu vrei să fii aici când va veni ziua aia.
Dimineața, când hanul va întreba de tine,
iscoadele îi vor spune că te-ai dus spre răsărit.
Îți voi apăra secretul dacă și tu îl aperi pe al meu.
Îi spui că mi-am luat rămas-bun?
Când tatăl tău trăiește...
fă-ți cât mai mulți prieteni
și vezi cât mai multe țări!
Țineți minte cuvintele astea!
Le țineți minte?
Jocurile s-au încheiat.
S-a băut și s-a mâncat.
Am isprăvit toate rugăciunile.
Mi s-a dat onoarea de a vă pune câte o întrebare
din partea acestor nobile căpetenii.
Stăpâne Kaidu,
susții că nu vrei alianțe cu forțe din afară,
totuși ai strâns oaste cu creștinii
și ai conspirat cu viceregentul să-l detronați pe han.
Și acum, același viceregent a ocupat și a paralizat
capitala marelui nostru imperiu.
Adevărat.
A auzit cineva și o întrebare?
Astea sunt adevăruri. Indiscutabile.
Uite întrebarea.
Ca parte a acestei trădări, te-ai folosit de stindardul hanului Kublai
și, la adăpostul acestuia, mi-ai măcelărit neamurile?
Tot ce am făcut...
a fost să garantez siguranța hanatului...
pentru a ne proteja de viziunea lui capricioasă.
Răspunde la întrebare!
Care voi știți, în sufletul vostru, că este întunecat.
Răspunde!
Viceregentul nu a ocupat capitala noastră, casa noastră.
Țara pe care o lăsăm copiilor noștri nu e acolo, cum susține Kublai!
Este aici, pe pământul ăsta!
Sub Cerul Albastru, unde suntem azi împreună!
Răspunde la întrebare!
Da.
Stăpâne Kublai...
vei rămâne han!
După ce vei fi ales, ce-o să faci cu el?
Îl voi lua pe Kaidu...
și pe toate rudele lui...
până la ultimul simpatizant rămas în casa Ögödei...
și îi voi îngropa aici...
în pământul ăsta al lui iubit!
Deci așa trece prin ziduri călugărul orb?
Orice legendă are un sfârșit.
Lăsați armele!
Nu vrem să vă rănim.
Lăsați-le sau vi le iau eu.
Slujești un trădător.
Îl slujesc pe viceregent, călugărule, la porunca hanului.
Tatăl meu ne-a trimis să-l oprim.
Niciunul dintre voi nu are autoritate!
Lăsați armele și vă duc la prinț și la viceregent!
Am venit aici cu prințul.
S-a predat pentru ca noi să putem intra nevăzuți.
E prizonier.
Crezi că e o coincidență că suntem aici?
E fratele meu. Nu înseamnă nimic?
Kaidu sau hanul.
Nu știu pe care îl slujești, bastardule.
Și călugărul? Îi contești loialitatea pentru han?
Știi adevărul, în sufletul tău.
Sufletul meu știe numai datoria față de imperiu.
Luați-le armele!
Țin în mână o scrisoare care ar putea salva familia.
O misivă de la Ahmad.
Fără îndoială, destinată ție.
Ai reușit să-mi atragi atenția.
Dacă tata le citește asta căpeteniilor, va fi de ajuns.
De ajuns pentru ce?
Pentru a-l distruge pe han.
Arabul ne salvează încă o dată.
Da...
Sau poate că nu.
Vrei să arzi salvarea noastră?
Vreau să se termine cu minciunile și înșelătoria!
Așa ceva nu se va întâmpla.
Dacă domnia sângeroasă a lui Kublai va continua,
vom avea și mai multă minciună și înșelătorie,
până când vom ajunge o ciorbă
de străini clevetitori și abuzuri de tot felul!
Din atâta durere și frică nu se poate naște nimic bun.
Eu l-am pus s-o facă, știi?
Ce?
Pe tatăl tău.
L-am pus să te taie din ea, să te taie din mama ta.
El nu a vrut să știi că a ucis-o ca să te salveze.
Vei fi un lucru bun pentru el?
Sau toată durerea și frica au fost degeaba?
Viitorul casei Ögödei, al familiei noastre...
e în mâinile tale.
Arde-o...
sau nu.
Depinde numai de tine.
Te aștepți să te apere oastea când se va întoarce hanul?
Dacă se întoarce, n-o să mai fie han.
Nu ți-au raportat iscoadele că am învins la râurile gemene?
Ba da.
Și cum împaci realitatea asta cu fantezia ta?
Tu cum împaci că am putut acționa nevăzut
atâția ani la rând?
Chiar crezi că nu am un plan în cazul în care Kublai câștigă?
Uite unde sunt eu și unde ești tu.
Ahmad!
Încă mai ai timp să te oprești.
Vino cu mine și spune-i tatei că ai fost manipulat...
Nu am fost manipulat de nimeni!
Niciodată!
Dar poate fi adevărat.
E cuvântul trădătorilor contra cuvântului fiului.
Nu vreau să fie ăsta adevărul.
Nu înțelegi?
Vreau să rămână scris, fără niciun dubiu...
că un băiat smuls de lângă părinții lui...
din mizerie, s-a ridicat...
și l-a răpus pe cel mai puternic om din istorie.
Ceea ce m-ar face pe mine cel mai puternic om din istorie!
Și nu te amăgi.
Asta nu e o negociere.
Nu discutăm termenii capitulării mele.
Iar tu, frate...
nu vei scăpa cu viață de aici.
M-ai chemat?
Înainte să-i culc seara,
le spun copiilor povești despre strămoșii noștri.
Povești despre războaie...
trădare...
și onoare.
Povești ce trebuie spuse, avertismente ce trebuie urmate.
O hartă de urmat în viață și pe tron.
Povestea lui Börte era printre cele preferate.
Prima soție și mamă de hani.
Cum s-a măritat cu Temüjin,
omul care într-o bună zi avea să fie Ginghis Han.
Cum a fost ea răpită de cei trei merkiți în toiul nopții.
Cum se uita la soțul ei, care părea că a părăsit-o
fugind în pădure.
Cum soțul ei a găsit-o, a luptat s-o elibereze
și a ucis ca s-o recâștige după opt luni.
Opt luni!
Și s-a întors în casa lui Temüjin grea cu primul lor copil.
Cumva scopul poveștii este să mă adoarmă pe mine?
Au început zvonurile.
Zvonuri pe care nici măcar marele Ginghis nu le putea înăbuși.
Zvonuri că era peste poate să fie copilul lor.
Zvonuri care puteau distruge șansele băiatului
de a se urca cinstit pe tron.
Oricâtă vărsare de sânge s-ar face...
oricâte trădări...
și oricâte înțelegeri murdare...
zvonurile pot nărui totul.
Fiica mea a primit această misivă de la viceregent,
cu privire la prințesa Kokachin și moștenitorii casei Tolui.
Să ți-o citesc?
Mai bine o las pe împărăteasă să ți-o explice.
Ai timp până când răsună goarna de începere a votului.
Dacă poporul mongol nu primește abdicarea ta...
voi intra în pavilion și voi lansa public zvonul.
Ce nebunie ți-a infectat capul ăla tâmpit?
Îți poți apăra tronul...
sau îți poți apăra familia.
E alegerea ta.
Kokachin.
Ai venit să-ți iei rămas-bun.
De ce mi-ai zis?
- Trebuia să fie ai tăi. - Nu.
Copii cu ochii de culoarea mării.
Nu.
Prințul...
Jingim ține foarte mult la tine.
Spune-mi că mă iubești, Marco.
Spune-mi că o iubești pe Nergüi.
Kokachin...
Du-te!
Învinsesem!
Chiar învinsesem.
Așa cum ai vrut s-o fac.
M-am rugat, am făcut concesii!
Am respectat regulile.
Și acum trebuie să ies și să renunț la totul.
Să-i dau lui totul! Din cauza ta!
O să negăm.
Patru soții. Și niciuna care să-mi dea ce-mi trebuie!
Spune-mi, al cui fiu va urca pe tronul meu?
Al cui?
Al nimănui.
Nu e al nimănui.
Mi-am distrus familia!
Ai făcut ce trebuia făcut.
- Nu! - Ba da!
Ai făcut un lucru greu!
Pentru familia noastră.
Și pentru imperiu!
- Merit mânia ta. - Nu.
- Merit loviturile tale! - Nu, Chabi.
Nu.
Ai făcut-o pentru mine!
Am greșit, soția mea...
să cred că pot exista fără tine!
Iar acum...
s-a terminat.
Cine mai știe?
- Cine mai... - ...știe?
Kokachin.
Marco.
Cine?
L-am trimis înapoi în Veneția, unde îi e locul.
Cu secretul care ne poate distruge pe toți?
Nu mai contează!
Cui îi poate spune? Cui îi pasă de asta în apus?
Și altcineva?
Păi...
Știe și Khutulun.
Și Kaidu.
Vin din copacul de argint.
Urăsc chestia aia!
Dar e deosebit, nu?
Möngke a avut întotdeauna fler.
E și ăsta un fel de a-l descrie pe fratele tău.
Unde e Khutulun?
Asta e între mine și tine!
Ce să zic...
Am știut întotdeauna, sau am sperat că știu,
dacă e să fiu sincer...
că există un preț pe care nu-l puteam plăti
pentru influența și realizările mele.
Iar acel preț se pare că e fiul meu.
El nu va fi vândut și cumpărat azi aici.
Deci...
cum să le dau de știre oamenilor?
Te duci acolo...
și le spui că eu voi fi următorul han.
Și îi faci s-o creadă.
Plecați. Nu vă mai întoarceți.
Pentru o tranziție pașnică.
Nu voiam să câștig așa.
Serios?
Am fost pregătit să te distrug de la bun început.
Dar m-au abătut din drum cei din jurul meu.
Sfaturile, îmi dau seama,
erau perverse și lașe...
și erau de folos dușmanului.
Ție.
Ai câștigat, Kaidu...
în stilul clasic.
Prin orice mijloace.
Kokachin!
Vin la tine!
Kokachin!
Îmi pare rău!
Nu-i nimic...
Mamă.
Prizonierii Domniei Tale, dle viceregent.
Bravo, generale!
Vei fi răsplătit din abundență
pentru loialitatea ta față de han și față de cauza noastră.
Suh, du prizonierii în temniță.
De acum înainte pot face lucrurile altfel.
Le pot face altfel, nu?
Mâine, hanatul va fi al tău.
Le vei putea face cum vrei tu.
Bea cu mine!
Ai fost pregătit să mă distrugi...
de la bun început.
Otravă din floare de goyo.
Trebuie să plecăm!
Trebuie să plecăm în clipa asta!
Ar fi bine să nu-l lași.
Credeam că nu te mai văd niciodată.
Credeai sau sperai?
Credeam.
Speram să te întorci.
Am nevoie de tine!
Ai nevoie de mine?
Știi cum sunt pregătite concubinele?
Spune-mi!
Cu oglinzi.
Cu oglinzi?
Sunt băgate într-o odaie cu oglinzi.
Zile întregi...
chiar săptămâni.
După o vreme, nu mai percepi timpul.
De ce oglinzi?
Ca să exersezi emoții.
Veselă.
Sfioasă.
Tristă.
Singuratică.
Dar există și o emoție...
pe care nu am fost învățate s-o arătăm.
Furia.
Pentru că niciun bărbat nu vrea o femeie care să-l amenințe.
Pentru a supraviețui...
am învățat s-o ascundem...
ca să câștigăm timp.
Nu te-aș fi iubit niciodată.
Dar te-aș fi apărat.
Aș fi luptat pentru tine.
Poate chiar aș fi murit în slujba ta.
A fost o eroare momentană de judecată.
Ai plănuit de la bun început să-mi vinzi fiica!
Dacă știam că se va sfârși așa...
o evisceram în fața ta.
Atunci mă bucur că se va sfârși așa.
Aș fi putut fugi cu fiica mea.
Nu m-ai fi găsit niciodată.
Unde e?
S-a dus spre sud, cu cineva care o apără.
Să nu te mai întorci!
O voi escorta pe concubină la fiica ei și mă voi asigura că rămâne acolo.
După ce confirm victoria tatălui meu,
ne întâlnim aici.
Acasă!
Subtitrarea: Mihai Crăciun