ОРИГИНАЛНА ПОРЕДИЦА НА NETFLIX
На този ден събираме
всички принцове по кръвна линия и вождовете на ордите,
както и всички наследници на бог Чингис хан.
Молим се на Синьото небе и просим благословия...
...за решението, което ще вземем.
Благословено да е свещеното духовно знаме на бог Чингис,
развято пред белите знамена на мира.
Белите знамена на мира? - Бди над нас...
Ти оскверни мира.
По-добре черните знамена на войната. Да довършим започнатото.
Нарушаваш процедурата.
Ти я наруши с обявяването на война...
...хагане.
Откривам курултай.
Жалко, че Наян не успя да дойде.
Много съжалявам за брат ти.
Ти отмъкна баща ти от лагера ни.
Защо го завлече на хълма?
Защо не го заведе при хана?
Щях да го пратя на смърт.
Най-важният ден в живота на хана...
...а само бледото цвете стои до него като син.
Къде ли са останалите?
Има стрелци по всички постове.
Никой не може да влезе или излезе.
Както заповяда. - Отлично, Сук.
Коленичи.
Предвид предаността ти в тези смутни времена...
...и по силата на пълномощията, дадени ми от хагана...
...като вицерегент и министър...
...ти присъждам званието орлок.
Ще командваш ханските пълководци и ордите им.
Освободи хората си.
Върнете се на позиция.
Вицерегенте...
Издадена е заповед.
Това е много необичайно.
Затваряй си устата.
Немонгол прави немонгол орлок.
Много необичайно.
Няма прецедент.
Сук!
Прибери меча.
Командире...
...как се казваш?
Касар.
Командир Касар е силно притеснен
от необикновеното време, в което живеем.
Не съм притеснен.
Скептичен съм.
Сук правилно извади оръжието.
При обикновени обстоятелства, скептицизмът щеше да ти струва главата.
Както подчерта, вицерегенте...
...това не са обикновени обстоятелства.
И разбираш притеснението ми.
Напълно.
Какво да направя, за да го разсея?
Покажи ни заповедта на хана.
Върни се и защитавай позицията, а аз скоро ще донеса заповедта.
Това успокоява ли те, Касар?
Назад! - Искам среща с вицерегента.
Назад!
Веднага отворете портата.
Отдръпнете се!
Назад!
Дръпнете се!
Пий.
Какво е това? - Вода.
Благодаря.
Въпрос на чест е да останеш до края.
Щом преброят гласовете и никой не е гласувал за мен...
...къде остава честта?
А ако всички гласуват за теб, татко?
Ще върнем ли Орус?
Мога ли да помогна?
Търпимост към всекиго.
Срещу това възразяват.
Най-много им пречи.
Най-добре ще ми помогнеш, католико...
...като изчезнеш.
Натяква на сина ми поражението му.
Поражението му?
Нали това е твоят род?
Това е твое поражение и грешка.
Ти си виновна.
Напълно, и гордо ще понеса вината си.
Вълчите небеса ли ти проговориха или Ахмад ти е шептял в ухото?
Ако не беше арабинът, никога нямаше да накарам баща ти
да се изправи срещу Кубилай.
Не си смятала да играеш честно.
От самото начало.
Защо да играя, ако не мога да спечеля? - Орус е мъртъв...
...а татко - съсипан.
Заради теб.
Тялото ти ще се успокои.
След време млякото ще потече.
Твърде късно е.
Всяка жена е различна.
Да не се лъжем, майко.
Тялото ми говори...
...че не съм майка.
Казва го на всички.
Всяка дойка може да засити децата ти.
Ти трябва да ги отгледаш.
Да подхраниш умовете им, за да станат хан и господарка
с непоклатим характер.
Върви си.
При твоя хан.
На него му трябваш повече.
Нищо няма значение, ако не победи.
Имат нужда от теб.
Твои са, Кокачин. Твоя плът и кръв.
Никога не е напразно.
Ето ме.
Виждате ли ме?
Предизвикаха ме на курултай и дойдох.
Пропътувах доста с добра воля и чест...
...но ме срещна бунт и война.
“Действие, изпълнено с гняв, е обречено.”
Така думаше дядо ни Чингис хан.
Ние сме номади.
Не носим ли жлъч?
Или огън в жилите?
Щом братята ни, земите ни...
...или животът ни са застрашени...
...не се страхуваме да отидем на война.
“Ако тялото умре, така да бъде.
Нека Монголия не умре.”
Чудех се дали пак ще си проговорим.
А Синьото небе не стана буца лед...
Така казваше Чингис. - ...както предричаше.
“Победата не е за оногова, който играе по правилата.
Тя навестява този, който ги създава...
...и ги налага на враговете си.”
Така рече роденият с кръв в ръка,
с огън в очите, и светлина на лицето!
Роден от синия вълк и червения елен.
Потомци на номадите.
Кайду говори за начин на живот.
Говори за номади, сякаш съм изменил на произхода си.
Не препусках ли дотук на кон?
“Светът лесно се завладява на кон.
Трудно е да слезеш от него и да управляваш.”
Тъй рекъл Чингис хан в Годината на овена.
Синът ти май не разбира, че е загубил.
...е по-лесно... - Семейна черта.
...отколкото да овладееш човека. - А съпругът ти е дебел.
Също семейна черта.
Да овладееш човека е нищо в сравнение с това да овладееш себе си.
Нима не рече Чингис: “Намерете ми въздържател
и той ще поведе ордата ми.”
Тъй рече.
Но не издума ли и това?
“Един ум, една вяра.”
Видях с очите си, че всяка вяра...
...има свой храм в града на хана.
В Китай говорят за капитулация.
Не, Кайду, говорят за завист.
От роднините ни.
От знатния ни род.
Бяхме предопределени и избрани.
Избутаха ви в забвение.
Ти си простолюдна, нямаш синя кръв.
И хиляда нечестни избора не ще променят това.
...нека не ни ухапят зъбите на черната змия.
И все пак синът ми ще е хан, и синът му след него.
Нека си имаме вяра.
Потеклото ми е сигурно, а твоето...
Да се обединим! - ...ще свърши тази нощ.
Заявявам ви го не само като на монголи...
...а като на поданици на Монголската империя.
Отворите ли портите за чужденци, ще изгубите тайните!
Братко.
Трябваше да те оставя да умреш в пещерата.
Може би.
Но не ме остави.
Къде са?
Кои хански марионетки ме преследват?
Марко?
Бямба?
Сто очи?
Само някои или всички?
Прати да претърсят копторите.
Намери съзаклятниците и ми ги доведи.
Да те оставя насаме...
...с него ли?
Няма да ме убие.
Ще ме придумва да се предам.
Разпръснете се! Намерете ги!
Търсят ни.
Хайде!
Ти си на ход.
Претърсете селото!
Взирайте се в лицата!
Отдръпнете се.
Казах да се отдръпнете.
Не ги кори, че изпълняват заповедта ми.
Не трябва да си тук.
Не и ако те е грижа за нея, както нея за теб.
Вярно ли е... което ми разказа?
Не лъжи.
Защо?
Защото е някаква младежка поличба?
Това е животът ми.
Извърши ужасно дело.
Добре дошъл в братството на всички нас.
Измених на баща си заради хана.
А Кубилай най-малко го е грижа...
...да признае саможертвата на слугите си.
Но аз не съм такава.
Иди си вкъщи. - Вкъщи?
Не забравяй, господарке, че не мога.
Ханът няма да ме пусне. - Не можеш да се промениш.
Ще те държи наблизо, докато не осъзнае, че ще му навредиш какъвто си.
Тежко ти, когато този ден настане.
Утре сутрин, щом ханът те потърси,
ще му кажа, че са те забелязали да отиваш на изток.
Ще пазя тайната ти, ако ти пазиш моята.
Предай ѝ, че съм се сбогувал.
Докато баща ви е жив, сприятелете се с много хора.
Обиколете земята надлъж и шир.
Помните ли тези думи?
Помните ли ги?
Игрите свършиха.
Храната и виното са погълнати.
Не останаха неизречени молитви.
Имам чест да ви задам един въпрос от името
на благородните вождове.
Господарю Кайду,
твърдиш, че не търсиш съюз с външни сили,
но събра войска с християните
и съзаклятничи с вицерегента срещу хана.
Същият вицерегент е завзел и изолирал столицата
на великата ни империя.
Така сторих.
Да чухте въпрос?
Това са неоспорими факти.
Ето въпроса.
Чрез това предателство, скри ли се зад знамената на Кубилай хан
и изби рода ми?
Сторих всичко...
...да подсигуря ханството...
...и да се опазим от себичния му мироглед.
Отговори на въпроса!
Знаете добре, че е заблуден.
Отговаряй!
Вицерегентът не е завладял столицата, дома ни.
Рожденото право, с което даряваме децата си, не е там, както твърди Кубилай.
То е тук, по нашите земи...
...под Синьото небе, където стоим единни днес.
Отговори на въпроса!
Аз го сторих.
Господарю Кубилай, ти оставаш хаган.
Щом те изберат, как ще постъпиш с него?
Ще хвана Кайду...
...и целия му род...
...и всичките му сподвижници от Угедей...
...и ще ги заровя тук...
...в любимата им кал.
Ето как слепият монах преминавал през стени.
Всяка легенда има край.
Свалете оръжията!
Нищо лошо няма да ви сторим. - Свалете ги или ще ви ги взема.
Служиш на изменник.
Служа на вицерегента, монаше, по заповед на хана.
Баща ми ни прати да го спрем.
Никой от вас не е овластен.
Хвърлете оръжията и ще ви отведа при принца и вицерегента.
С принца дойдохме.
Предаде се, за да влезем незабелязано.
Той е пленник. Мислиш ли, че случайно се озовахме тук?
Брат ми е. Нищо ли не значи това?
На Кайду или на хана?
Не знам на кого служиш, копеле.
А монахът? Съмняваш ли се в предаността му към хана?
Вътре в себе си си наясно.
В себе си съм единствено предан на империята.
Обезоръжете ги.
Нося писмо, което ще спаси семейството.
Послание от Ахмад.
Недвусмислено отправено към теб.
Привлече вниманието ми.
Достатъчно е баща ми да го прочете на вождовете.
Достатъчно за какво?
Да унищожи хана.
Арабинът пак ни спасява.
Или ни спасява...
...или не.
Искаш да изгориш спасението ни?
Искам да спра лъжата и измамата.
Няма да стане.
Ако терорът на Кубилай продължи,
ще има повече лъжи и измами и ще се удавим във врящия котел
на вероломни чужденци и всякакви злодеяния.
Нищо добро не ще произлезе от толкова болка и горест.
Аз го накарах.
Какво?
Баща ти.
Аз го накарах да те извади от майка ти.
Баща ти не искаше да разбереш, че я е убил, за да те спаси.
Ще бъдеш ли добра с него?
Или болката и мъката е била напразно?
Бъдещето на рода Угедей, на семейството ни...
...е в твои ръце.
Или го изгаряш...
...или не.
Само от теб зависи.
Очакваш ли ордата да те защити, щом техният хан се завърне?
Завърне ли се, вече няма да е хан.
Не ти ли съобщиха за победата ни при двете реки?
Съобщиха ми.
Как се връзва реалността с въображението ти?
А ти как мислиш, че управлявам незабелязано...
...всички тези години?
Смяташ ли, че нямам план, ако Кубилай спечели?
Виж къде седя аз, а ти къде си.
Ахмад...
...има време да се опомниш.
Ела с мен.
Кажи му, че си изигран.
Никой никога не ме е изигравал.
Може това да стане истина.
Думата на предатели срещу думата на сина му.
Не искам това да е истината.
Не разбираш ли?
Искам от летописите да стане ясно...
...че едно момче, откъснато от родителите си...
...от жалкото му потекло, се издигнало...
...и кротко унищожило най-великия човек на земята.
Което ме прави най-великия човек на земята.
Не се заблуждавай.
Не преговарям с теб.
Няма условия да се предам.
А ти, братко...
...няма да излезеш жив оттук.
Викал си ме.
Преди да ги сложа да спят вечер,
разказвах на децата си приказки за предците ни.
За война...
...за предателство...
...за чест.
Да се научат как да живеят и да се опазят.
Как да битуват, да ръководят.
Любимата им беше за Борте.
Първата жена и майка на ханове.
Омъжила се за Темуджин, който щял да царува като Чингис.
Отвлекли я трима меркити посред нощ.
Мъжът ѝ сякаш я изоставил и избягал в гората.
После я намерил, сражавал се за свободата ѝ,
и убивал, за да си я върне след осем месеца.
Осем месеца.
Върнала се бременна при Темуджин с първото им дете.
Ще ме приспиваш ли с тия приказки?
Плъзнали слухове.
Дори могъщият Чингис не могъл да ги разсее.
Че детето вероятно не е тяхно.
Щели да съсипят бъдещето му да ханства по право.
Въпреки кръвопролитието...
...ударите в гърба...
...сплетните.
Слуховете съсипват всичко.
Дъщеря ми получи това послание от вицерегента.
За принцеса Кокачин и наследниците ви от рода Толуй.
Да го прочета ли?
Нека господарката обясни.
Имаш време, докато рогът оповести началото на гласуването.
Ако монголите не чуят от теб, че абдикираш,
отивам в шатрата да го съобщя на всеослушание.
Що за лудост се върти в главата ти?
Защити престола...
...или семейството.
Ти избираш.
Кокачин.
Дошъл си да се сбогуваш?
Защо ми каза?
Трябваше да са от теб. - Не.
Бебета с морскосини очи.
Принцът...
...е силно влюбен в теб.
Кажи ми, че ме обичаш, Марко.
Кажи, че обичаш Нергуи.
Кокачин...
Сега си върви.
Спечелих.
Успях.
Както поиска.
Просих, пазарих се...
Играх по правилата.
А сега трябва да захвърля всичко.
Да го дам на него! Заради теб!
Ще отричаме.
Четири съпруги и нищо, докато не настъпи най-подходящият миг!
Кажи ми чий син ще наследи престола.
Кой?
Никой.
Не беше никой.
Разбих семейството.
Сторила си нужното.
Не. - Да.
Трудната работа.
За семейството.
И за хаганата.
Заслужавам гнева ти. - Не.
Заслужавам ударите ти. - Не, Чаби.
Направи го за мен.
Сгреших, любима.
Мислех, че ще мога без теб.
А сега...
...всичко приключи.
Кой още знае?
Кой още... - Знае?
Кокачин... - Да.
Марко.
Изпратих го във Венеция, където му е мястото.
С тайна, която може да ни съсипе?
Няма значение.
На кого ще каже?
Кой го интересува на запад?
Никой друг.
Вече и Кутулун...
Кайду.
Вино от сребърното дърво.
Ненавиждам го.
Все пак е специално.
Мунке винаги е имал вкус.
Щом така описваш брат си.
Къде е Кутулун?
Ще говорим само двамата.
Така да бъде.
Винаги съм искал да знам, ако съм честен...
...дали има цена, която не мога да платя...
...за богатствата и влиянието.
Изглежда тази цена е синът ми.
Сега няма да го продаваме и купуваме.
Кажи,
как да съобщя на хората?
Излез...
...и им кажи, че аз ще съм следващият хаган.
И бъди убедителен.
Вървете и не се връщайте.
За мирния преход.
Не исках така да спечеля.
Нима?
Бях готов да те унищожа от самото начало.
Но хората около мен ме разубедиха.
Сега разбирам, че съветите им...
...бяха лъжовни и мерзки.
Обслужваха другата страна.
Твоята.
Спечели, Кайду...
...по изпитания начин.
С всички средства.
Кокачин!
Идвам при теб.
Кокачин...
Толкова съжалявам!
Всичко е наред...
Майко.
Водя ти пленници, вицерегенте.
Браво, командире!
Щедро ще те възнаградя
за предаността ти към хана и делото му.
Сук, хвърли ги в килия.
Вече мога и другояче.
И по друг начин, нали?
Утре ханството е твое.
Управлявай, както ти е угодно.
Пий с мен.
Бил си готов да ме унищожиш...
...от самото начало.
Отрова от растението гойо.
Да тръгваме.
Моментално!
Няма да ти е излишно.
Мислех, че вече няма да те видя.
Мислеше или се надяваше?
Мислех.
Надявах се да се завърнеш.
Имам нужда от теб.
Нужда ли?
Знаеш ли как обучават държанките?
Разкажи ми.
Чрез огледала.
Огледала?
Вкарват ги в зала с огледала.
Там стоят с дни...
...със седмици.
Времето започва да губи смисъл.
Защо огледала?
Упражняват чувства.
Радост.
Свян.
Разбито сърце.
Самотност.
Обаче ни научиха никога да не показваме...
...едно определено чувство.
Гняв.
Никой мъж не желае...
...една жена да го застрашава.
За да оцелеем...
...се учим да го потискаме.
Да дочакаме сгода.
Никога нямаше да те обикна.
Но щях да те подкрепям.
Да те браня.
Дори да умра, като ти служа.
Беше моментна липса на преценка.
Винаги си обмислял да продадеш дъщеря ми.
Ако знаех, че така ще свърши...
...сам щях да я изкормя пред очите ти.
Тогава се радвам, че така свършва.
Можех още да се крия с дъщеря си.
Никога нямаше да ни откриете.
Къде е тя?
На юг, придружена от закрилница.
Никога не се връщай.
Ще придружа наложницата до дъщеря ѝ за по-сигурно.
Щом утвърдя победата на татко, събираме се тук.
У дома.