Detta har hänt...
När kan du smyga in mig på pappas kontor?
Jag vill bara hämta några av hans grejer, om de är kvar.
De är från en kvinna.
Med kärlek - B
Vem är "B"?
Vi är tillsammans, eller hur?
Jag skulle inte ha gjort det med nån som du.
Jag tycker inte att du är nån snäll flicka.
Zack Shelby var skyldig mig 150 000 dollar.
- Var är det? - Var är vad då?
Du måste ge mig pengarna i morgon kväll
på Seacliff-piren vid midnatt.
- Kan du komma med pengarna? - Ja.
Jag måste få prata med sheriff Romero.
Det gäller liv eller död.
Hur var namnet?
Skojar du? Vet du inte vad jag heter?
Norma Louise Bates.
Vi måste prata.
Han bad mig komma till hamnen vid midnatt med 150 000 dollar.
Och vad sa du?
Att jag skulle ge honom pengarna.
Han hotade med pistol.
Jag har inte pengarna. Jag vet inget om dem.
Okej. Jag löser det.
Vadå, ska jag bara acceptera
att du "löser det", vad det nu betyder?
Just det. Du måste lita på mig.
Det är svårt. Det är jag som ska dyka upp där
med pengar som jag inte har,
annars dödar han mig och pojkarna.
Ursäkta om jag är lite orolig för hur det ska lösas.
Du och dina söner ska inte komma till skada.
Det lovar jag dig.
Vilken tröst.
Japp.
Vinterbal
Du ser rätt patetisk ut.
Gör jag?
Jag tänkte precis att det är skönt att jag slipper klä upp mig och gå.
Vad jobbigt.
Du borde gå.
Ingen har bjudit mig.
Jag vet att det inte precis hjälper min patetiska uppsyn.
Vill du att jag går med dig?
Nej. Det vore bara fånigt. Värre än så. Det vore verkligen sorgligt.
Det är okej för mig.
Jag gör det gärna.
Snälla du.
Det är bara för att du tycker synd om mig.
Ja...
Okej, pucko, jag går med dig.
Här finns lite fattiga riddare kvar.
Jag behöver en pistol.
Kan du fixa en pistol och lära mig skjuta?
Nej. Vad tusan ska du med pistol till?
Abernathy tror att jag ska träffa honom i hamnen vid midnatt
med 150 000 dollar.
Det är det det handlar om,
liket och allting.
Han tror att jag har pengar som jag inte har.
Vet du vad Romero sa när jag berättade det?
"Jag löser det." Inget annat.
Inget om hur det ska gå till.
Inget betryggande.
Han är nog skum, precis som alla andra.
Jag litar inte på nån.
- Lägg av. - Snälla Dylan.
Snälla. Fixa en pistol och lär mig skjuta.
Jag vill kunna försvara mig.
Ledsen, okej? Du och en pistol är ingen bra idé.
Förlåt mig.
Jag antar det.
Stick, din skithög!
- Godmorgon, dr Kurata. - Hej.
Vi har väl en tid bokad nu?
Du avbokade förra veckan, men bokade ingen ny tid.
Jag har så mycket på gång just nu. Förlåt mig.
Kan vi ta det nu?
Okej. Var är Norman?
Han är redan i skolan.
Jaha. Varsågod och kom in.
Tack.
Skulle du kunna ge mig råd om hur man hanterar stress?
Varför känner du stress, Norma?
Det är bara... saker.
Alltså, vardagssaker.
Hur har det fungerat med Norman?
Bra.
Bra... Norman är en sån duktig pojke.
Han är inte problemet.
Han är väl inte direkt nån pojke längre?
Nej, jag antar att han har vuxit till sig.
Blir det jobbigt för dig när han ger sig av?
Ger sig av vart?
Till college?
Jaha.
Han lär nog gå nånstans i närheten,
med tanke på vår ekonomi.
Låt mig ställa en fråga. När du var en liten flicka,
var det så här du tänkte dig föräldraskapet?
När jag var en liten flicka?
När jag var en liten flicka...
Jag vet inte. Det minns jag inte.
Minns du nåt från tiden som barn?
Ja. Jo, visst.
Men bara vardagliga saker.
Hurdana var dina föräldrar?
Pappa var väldigt snäll.
Den sortens man som bara ler åt en
hela tiden, i alla situationer.
Man fick känslan av att han skulle ta hand om allt.
Mamma...
Hon arbetade i ett bageri.
Hon doftade alltid kakor.
Har dina föräldrar gått bort?
Ja, båda två.
Har du några syskon?
Nej. Jag var enda barnet.
Jag mår inte bra. Det är magen.
Förlåt. Jag måste boka om.
Jag ber om ursäkt.
Är det okej?
Jodå. Jag mår bra. Jag måste bara komma hem.
Varför ringer du mig hela tiden?
Jag har ju inget mer att säga dig.
Sluta störa mig! Lämna mig ifred, sa jag.
Så får du inte säga till mig.
Eric, sluta ringa till mig.
Hör du det? Sluta ringa. Jag menar det!
Är allt bra?
Norman.
Hörde du nåt av det jag sa?
Nej, inte direkt. Nej.
Var snäll och glöm det, om du hörde nåt.
Jag kom bara för att säga
att jag definitivt inte vill få novellen utgiven.
På grund av din mor?
Jag vill bara inte.
Okej.
Jag förstår.
Snälla, berätta inte för nån om idag.
Okej.
Tack.
Det betyder visst att vi har en hemlighet nu.
Du bevarar den väl åt mig?
- Självklart. - Tack.
Tack.
Alex.
Vi har inte setts sen min brors begravning.
Lite märkligt att bara ha en hand att begrava.
Hursomhelst.
- Vad tusan för dig hit till mitt... - Vad har hänt med ditt ansikte?
Jag minns inte.
Okej. Nu är vi inne på fel spår.
Det här är inget socialt besök.
Jag vet att du skötte bokföringen för din brors och Shelbys firma,
som importerade och sålde tjejer från Asien.
Jag har faktiskt ditt pappersarbete. Snyggt och prydligt.
Var det Abernathy som gjorde så mot dig?
Jag vet inte vem det är.
Jag pratar om din brors och Shelbys tredje partner.
Du menar Joe Fioretti.
Han kör en svart Cadillac. I 50-årsåldern, blond...
Ja, det är han.
För några dar sen kom han och bad om pengar som Shelby var skyldig.
Jag har dem inte. Han tänkte döda mig.
Men till slut trodde han väl på mig.
Hur kontaktade ni Fioretti?
Han kontaktade alltid oss när en last var på väg.
Kan du kontakta honom?
Nej.
Har du nån aning om var han är nu?
Keith sa att han gör samma sorts affärer
i fyra olika hamnar längs kusten.
Okej.
Vad händer nu...
med mig?
Inget, om du håller tyst. Annars kommer jag tillbaka.
Okej.
Ta hand om dig, Maggie.
Hej, det är Norma Bates.
Ja, jag ringde nyss, men jag undrar
om huset fortfarande är under bevakning,
för jag har inte sett nån bil på ett tag.
Okej. Bra. Jag ville bara kolla.
Tack.
Hej. Förlåt att jag är sen.
Jag hittade en jättefin klänning till dansen ikväll.
Ska du gå på dansen?
Ja. Norman ska gå med mig.
När bestämdes det?
Idag. Hoppas det går bra.
Ja, det gör mig bara glad. Men jag har inte hört nåt om det.
Hursomhelst, jag vill veta om du tycker om den här klänningen.
Jag älskar den.
Gör du?
Kan du hålla upp den? Jag vill se hur den ser ut med klackar.
Helt fantastisk.
Ja.
Är det en fläck, eller bara tygets struktur?
Det är bara tygets struktur.
Det är inget. Det var bara en olyckshändelse från barndomen.
Jag spillde varm choklad på benet.
Det gjorde säkert ont.
Jag vet inte, det var länge sen.
Det var i Florida i vårt gamla hus. Jag var två år.
Underbar klänning!
Du, jag har nåt åt dig.
Jag ändrade mig.
Tack.
Låt mig inte behöva ångra det.
Kom. Jag lär dig hur man skjuter.
Först måste du lära dig att hålla i den ordentligt.
Vänd dig mot målet.
Sära på fötterna till axelbredd.
Då får du en stadig bas. Nej, i axelbredd.
Okej.
Håll händerna så här.
Okej. Håll pistolen rakt ut.
Armarna raka.
Sikta på den stora flaskan till höger.
Du ska se till att linjen längst ut på pipan
är inställd exakt mot skåran där.
Nu spänner jag hanen.
Jag sa inte: "Skjut". Varför sköt du?
Jag hade flaskan i siktet.
Skjut bara när jag säger till.
Varför missade jag?
Det tar ett tag.
Väntar du tills jag säger till nu?
Okej! Okej. Ja.
Vad har du för jobb som kräver en pistol?
Jag vaktar grejer.
Vad för grejer?
Gräs. Marijuanaodlingar.
Det gillar jag inte!
Norma, förstår du nu? Förstår du det här?
- Vadå? - Det här är skälet till att jag inte sa nåt.
Du ska inte döma mig eller det jag sysslar med.
Okej? Jag är 22 år. Jag är vuxen.
Ja, knappt.
Vem av oss är vuxen?
Jag försöker lära dig att skjuta,
men du bara gör vad fan du vill.
Det här är allvarligt!
Okej, okej. Jag följer dina instruktioner.
Stå rätt med kroppen.
Och när du har siktat rätt
kramar du försiktigt avtryckaren.
Ryck inte i den.
Okej.
Tryck försiktigt, mamma.
Titta! Såg du det där?
Det var som tusan.
Du sa "mamma".
- Va? - Ja.
Det har du inte gjort på evigheter.
Ja, men du håller ju i en laddad pistol, Norma.
Jag är så rädd.
Ja, jag vet.
Men av allt att döma
är det Romero som styr den här stan.
Okej? Du måste lita på honom och göra som han säger.
Jag vet att det är svårt för dig, men det är vad du måste göra.
- Den är tom. - Ladda om.
Är du Norma Bates?
Hur kan jag hjälpa dig?
Jag heter Maggie Summers.
Min familj ägde det här stället förut.
Jag är här för att berätta nåt.
Jaha?
Ge honom pengarna om du har dem.
Jag känner den man som du kallar för Abernathy.
Jag och min bror Keith jobbade med honom.
Han kommer att döda dig.
Hej, Norman.
Hej.
Är Dylan hemma?
Dylan.
Ja. Visst, jag hämtar honom. Kom in.
- Hej. - Hej.
Här är sakerna från hans skrivbord.
Tack för det här.
Ja.
Jag går och gör läxorna.
Vad snällt att du hjälpte mig.
Det var inget.
Nu har du det i alla fall.
Ja. Det är jag glad för.
Just det, jag hittade den här också.
Pappas klocka. Tack.
Ingen orsak. Även om vi nästan blev skjutna.
Ja, det var galet.
Okej. Då så, det var allt. Nu ska jag inte störa dig mer.
Nej, du får störa mig. Det går bra.
Du får störa mig närsomhelst.
Mor!
Vad är det?
Jag behöver svarta strumpor.
Kollade du i lådan?
Det slog mig aldrig att titta i lådan.
Vad ska jag göra?
Jag kan inte ha vita strumpor till kostymen!
Jag vet inte var dina förbaskade strumpor är!
Jag rår inte för att du helt plötsligt ska gå på bal!
Ska jag sticka ett par strumpor?
Jag har svarta strumpor han kan låna.
Mamma är lite stressad, så ta det lugnt med henne, okej?
Tack för tipset.
Är du okej?
Ja.
Jag hjälpte Bradley för att hennes pappas saker fanns på jobbet.
Jaha.
Det gör inget. Jag är över henne.
Gå ut med henne om du vill.
Jag dejtar inte henne.
Nej, men du skulle vilja. Vem skulle inte vilja det?
Det här samtalet är korkat.
Ja, alla samtal är korkade.
Bara "bla-bla-bla", som råttor som försöker hitta ut ur en labyrint,
som om det hade nån mening, men det har det inte.
Nu är du läskig.
Gör som du vill vad gäller Bradley.
Hon gillar nog dig. Bjud ut henne.
- Det borde jag. - Ja.
Det är okej. Jag har helt och hållet kommit över henne.
När hämtar Emma dig?
Snart. Balen börjar kl. 20.00.
När slutar den?
Midnatt.
Vad är det?
Kan jag berätta nåt för dig som jag aldrig har berättat för nån?
Du har inte varit gammal nog, men nu tror jag att du är det.
Som vadå?
Jag växte upp i Akron, Ohio.
Det var inte...
Jag vet att jag har sagt olika saker, men det är sanningen.
Jag vill att nån vet sanningen om mig,
och jag vill att den personen är du, om det känns okej.
Ja, det är klart.
Min bror brukade tvinga mig att ha sex med honom
när jag var 13.
Det pågick tills han flyttade hemifrån.
Jag vet att jag inte borde ha berättat det för dig.
Men du är den som står mig allra närmast.
Jag förstår, mor.
När jag insåg hur sjukt det var kunde jag inte berätta det för nån.
Vi hade så mycket problem. Inga pengar.
Mamma hade redan lämnat kroppen.
Pappa var galen. Han var så våldsam.
Om jag berättade det för pappa skulle han döda min bror, så jag sa inget.
En gång, när pappa skulle vara på arbetet,
höll min bror på med mig
när ytterdörren plötsligt öppnades och pappa kom hem.
Jag blev så rädd att jag bara flög upp.
Och det varma strykjärnet föll ner och träffade mitt ben.
Jag är så ledsen, mor.
Hursomhelst, det spelar ändå ingen roll, eller hur?
Det var så länge sen.
Jag ville bara berätta det för nån.
Jag ville att nån skulle veta det om mig ifall... ifall...
Jag vet inte varför. Jag vet inte varför.
Hej. Är Norman klar?
Vad vacker du är, Emma. Kom in.
Se på Emma!
Norman?
Du är jättefin.
Du med.
Är du redo att gå?
Okej. Ha så roligt nu.
Du är så stilig.
Var nyktra!
Okej. Hejdå.
Hallå?
Jag vill försäkra mig om
att du inte har glömt vårt möte vid midnatt.
Nej, det har jag inte.
Toppen. Då ses vi.
Och fundera inte på att göra nåt dumt.
Jag borde nog berätta att jag aldrig har varit på bal förut.
Inte jag heller.
Det är inte för sent att gå.
Nej. Nej, nu gör vi det här.
Jag behöver nåt att dricka.
Du gillar henne fortfarande, va?
Jag vet inte vad du pratar om.
Bradley, såklart.
Det är ju löjligt.
Nej. Vet du vad som är löjligt?
Att tro att du skulle inse att du har känslor för mig
bara för att vi går på bal tillsammans.
Du har det, men du är för korkad för att fatta det.
- Jag ska nog gå. - Jag med.
Nej, det vill jag inte. Åk hem med nån annan.
Får jag prata med dig därute?
Vad är det?
Låt Bradley vara ifred, okej?
Jag stör inte henne. Jag har inte ens pratat med henne.
Jag vet hur det gick till. Du...
Du utnyttjade henne när hennes far dog.
Hon bjöd hem mig och...
Håll dig borta från henne.
Norman!
Varför går du här i regnet? Hoppa in.
Vad har hänt med ditt öga?
Jag hamnade i slagsmål.
Va?
Eller jag blev slagen. Den andra killen klarade sig.
Det där ser inget vidare ut.
Följ med hem till mig,
så tvättar jag rent såret och skjutsar hem dig.
- Visst, okej. - Okej.
Vem är du?
Jag heter Alex Romero.
Vad ska jag kalla dig? Abernathy? Fioretti?
Jag går under många olika namn.
Kalla mig Joe.
Okej, Joe.
Vad hände med den söta, men galna, motellägaren?
Hon är inte längre inblandad.
Har du dödat henne?
Låt oss säga att det är omhändertaget.
Är det där till mig?
Först vill jag prata och försöka komma överens.
Om vad?
Om du ska ha affärer i min stad
bör jag känna till det.
Hade affärer. Dåtid.
Det kanske inte behöver vara fallet.
Du hade fel partner.
Jag kunde inte precis sätta in en annons.
Hur fick du mina pengar?
Det är en del av det du måste förstå.
Det här är min stad, Joe.
Om du vill fortsätta med affärerna måste du gå via mig.
Vi gör ett nytt avtal. 50l50.
Det är mer än Keith och Shelby tillsammans.
De var idioter.
Du betalar mig för säkerheten
och för min professionalism.
Och därmed
bestämmer jag vilka andra i stan som är inblandade.
Är det allt?
Jag har gett dig ett mobilnummer. Det ligger i väskan.
Inte i min stad, ditt avskräde.
Du kan gå hem nu, Norma.
Jag sköt dig nästan!
När jag säger "lita på mig" ska du göra det.
Jag har kokat lite te åt dig.
Vad snällt.
Ingen orsak.
Jag ska tvätta rent såret.
- Okej? - Ja.
Du ska nog inte berätta för nån att du varit här.
Oroa dig inte.
Det ser inte så farligt ut.
Jag fick bort den värsta smutsen i alla fall.
Då så.
Jag går och byter om lite snabbt.
- Sen skjutsar jag hem dig. - Okej.
Tack.
Vilken vuxen kvinna tar hem en tonårig pojke
och byter om medan han ser på?
Så är det inte alls.
Det är det visst.
Nej. Hon vill hjälpa mig.
Hon vill förföra dig.
Det är inte sant.
Varför stänger hon då inte dörren?
- För att... - För att hon vet att du ser på.
- Nej! - Det gör hon visst.
Hon vill att du ser henne, att du åtrår henne.
Sluta!
Norman...
Du vet vad du måste göra.
Mor!
Norman?
Vad har hänt?
Jag vet inte. Emma blev ledsen och åkte hem.
Miss Watson skulle skjutsa mig,
men sen minns jag inget
förrän jag sprang hemåt ensam längs vägen.
Det är okej.
Allt är okej nu, Norman.
Du är hemma och vi är trygga.
Allt är bra.
Ja. Äntligen är allt bra, Norman.
Allt är bra.
Vi kanske borde gå in i värmen.
Vi tänder en brasa. Hur låter det?
Det låter perfekt.
Swedish